Справа № 120/2483/19-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 вересня 2019 р. Справа № 120/2483/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Вінницький завод "Будмаш" до Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Вінницький завод «Будмаш» (далі - ПАТ «Вінницький завод «Будмаш», позивач) звернулось у Вінницький окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Замостянського відділ державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі - відповідач). У позовній заяві позивач просить визнати протиправними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2019 № 59580083, № 59579938, № 59580179, № 59580289, № 59580938, № 59581466, № 59581753, № 59581678, № 59582442, № 59581886, № 59581550, № 59581244, № 59580732, № 59582682, № 59582266, № 59582355.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.11.2015 року ухвалою Господарського суду Вінницької області за заявою Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області порушено провадження у справі № 902/1145/15 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Вінницький завод «Будмаш».

14 червня 2016 року ухвалою Господарського суду Вінницької області затверджено реєстр вимог кредиторів приватного акціонерного товариства «Вінницький завод «Будмаш», які підлягали стягненню за виконавчими провадженнями № 48825137, № 49250213, № 48862668, № 48863200, № 48863491, № 48863528, № 48863580, № 48863620, № 48863654, № 48866391, № 48863732, № 48863763, № 48863885, № 49272540.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.08.2018 року затверджено схвалену комітетом кредиторів боржника мирову угоду, укладену між боржником та кредиторами у справі № 902/1145/15, припинено дію мораторію, введеного ухвалою від 24.05.2015 року у справі № 902/1145/15, та встановлено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню та закрито провадження у справі № 902/1145/15 про банкрутство.

22 липня 2019 року позивачем отримано постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2019 № 59580083, № 59579938, № 59580179, № 59580289, № 59580938, № 59581466, № 59581753, № 59581678, № 59582442, № 59581886, № 59581550, № 59581244, № 59580732, № 59582682, № 59582266, № 59582355.

На переконання позивача ці постанови є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки згідно Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з метою стягнення виконавчого збору Замостянський відділ державної виконавчої служби зобов`язаний був звернутися з письмовою заявою до Господарського суду Вінницької області з вимогами до боржника в тридцятиденний термін від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження про банкрутство.

Однак відповідачем грошові вимоги до приватного акціонерного товариства «Вінницький завод «Будмаш» в строки передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не заявлено.

Тому, на думку позивача, стягнення виконавчого збору на підставі постанов, прийнятих до порушення провадження у справі про банкрутство, після припинення процедури банкрутства є неправомірним, так як самі вимоги вважаються погашеними, а виконавчі документи (постанови про стягнення виконавчого збору) за відповідними вимогами визнаються такими що не підлягають виконанню.

Відтак, як наслідок, на думку позивача, є протиправними та підлягають скасуванню постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження, що прийняті з метою стягнення виконавчого збору.

Ухвалою від 05.08.2019 року позовну заяву позивача залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

09.09.2019 року до суду надійшла заява позивача про усунення, вказаних в ухвалі від 05.08.2019 року, недоліків.

10.09.2019 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду на 17.09.2019 р. о 15:00 год. Також відповідачу встановлено 3-й строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

13.09.2019 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Обґрунтовуючи поважність причин неприбуття у судове засідання та підстави для відкладення розгляду справи представник позивача у клопотанні вказує, що з 09.09.2019 року по 30.09.2019 року перебуватиме у відпустці, в підтвердження чого надав довідку від 28.08.2019 № 238. Тому представник просив відкласти розгляд справи на іншу дату після 22.09.2019 року.

17.09.2019 року ухвалою суду клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату задоволено. Відкладено розгляд справи на 23.09.2019 року о 13:30 год.

20.09.2019 року відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження, однак своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, причини неподання відзиву на позовну заяву суд не повідомив.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. В усних поясненнях представник звернула увагу суду на те, що згідно Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», для того щоб отримати статус конкурсного кредитора, Замостянський відділ державної виконавчої служби під час провадження у справі про банкрутство № 902/1145/15 зобов`язаний був звернутися з письмовою заявою до Господарського суду Вінницької області та пред`явити вимогами до боржника в тридцятиденний термін від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження про банкрутство. Оскільки такі вимоги відповідачем не заявлено, то вони вважаються погашеними, а тому підстави для стягнення виконавчого збору як і для відкриття виконавчого провадження з метою забезпечення стягнення виконавчого збору відсутні. Також представник звернула увагу на те, що суми виконавчого збору, що зазначені у постановах про стягнення виконавчого збору та у постановах про відкриття виконавчого провадження різняться, що вказує на неправомірність оскаржуваних постанов. Відтак, спірні постанови підлягають скасуванню.

Представник відповідача письмового відзиву на позовну заяву не подав, однак в усних поясненнях проти задоволення адміністративного позову заперечив. Як на мотиви заперечень представник зіслався на те, що Замостянський відділ державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в силу покладених на орган державної виконавчої служби завдань, у межах своїх повноважень забезпечує стягнення виконавчого збору на підставі постанов про його стягнення із позивача. Тому, на його думку, постанови про відкриття виконавчого провадження є правомірними та скасуванню не підлягають.

Після надання усних пояснень представники сторін скористались процесуальним правом на подання заяв про продовження розгляду справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Тому, заяви позивача № 46769 від 23.09.2019 року та відповідача № 46767 від 23.09.2019 року стали підставою для постановлення судом усної ухвали про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження без участі представників сторін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

В провадженні Замостянського відділу ДВС Вінницького МУЮ, який в подальшому реорганізовано у Замостянський відділ ДВС міста Вінниця, перебували виконавчі провадження з примусового стягнення заборгованостей з ПАТ «Вінницький завод «Будмаш»:

-№ 48825137, № 49250213 на користь ВОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області;

-№ 48862668, № 48863200, № 48863491, № 48863528, № 48863580, № 48863620, № 48863654, № 48863691, № 48863732, № 48863763, № 48863885, № 49272540 на користь УПФУ м. Вінниця;

-№ 49117419, на користь АТ «Укрсиббанк»;

-№ 51133344 на користь ПАТ «Вінницягаз».

24.11.2015 року ухвалою Господарського суду Вінницької області за заявою Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області порушено провадження у справі № 902/1145/15 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Вінницький завод «Будмаш».

14 червня 2016 року ухвалою Господарського суду Вінницької області у справі № 902/1145/15 затверджено реєстр вимог кредиторів приватного акціонерного товариства «Вінницький завод «Будмаш», які підлягали стягненню за виконавчими провадженнями № 48825137, № 49250213, № 48862668, № 48863200, № 48863491, № 48863528, № 48863580, № 48863620, № 48863654, № 48866391, № 48863732, № 48863763, № 48863885, № 49272540.

До числа конкурсних кредиторів, вимоги яких визнано судом включено: ОСОБА_1, ОСОБА_2 , Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці, Вінницьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.08.2018 року затверджено схвалену комітетом кредиторів боржника мирову угоду, укладену між боржником та кредиторами у справі № 902/1145/15, припинено дію мораторію, введеного ухвалою від 24.05.2015 року у справі № 902/1145/15, та встановлено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню та закрито провадження у справі № 902/1145/15 про банкрутство.

Після закриття провадження у справі про банкрутство за результатом виконання затвердженої мирової угоди, боржником виконано основні зобов`язання перед кредиторами, що стало підставою для прийняття відповідачем постанов від 17.07.2019 року про закінчення виконавчого провадження у провадженнях № 48825137, № 49250213 стягувач ВОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, № 48862668, № 48863200, № 48863491, № 48863528, № 48863580, № 48863620, № 48863654, № 48863691, № 48863732, № 48863763, № 48863885, № 49272540 стягувач УПФУ м. Вінниця, № 49117419, стягувач АТ «Укрсиббанк», № 51133344 стягувач ПАТ «Вінницягаз».

Після цього, постанови про стягнення виконавчого збору № 48825137 від 30.09.2015 року , № 49250213 від 16.07.2019 року, № 48862668 від 07.10.2015 року, № 48863200 від 07.10.2015 року, № 48863491 від 07.10.2015 року, № 48863528 від 07.10.2015 року, № 48863580 від 07.10.2015 року, № 48863620 від 07.10.2015 року, № 48863654 від 07.10.2015 року, № 48863691 від 07.10.2015 року, № 48863732 від 07.10.2015 року, № 48863763 від 07.10.2015 року, № 48863885 від 07.10.2015 року, № 49272540 від 16.07.2019 року, № 49117419 від 04.11.2015 року, № 51133344 від 16.07.2019 року виділено в окремі провадження.

З метою забезпечення стягнення виконавчого збору на підставі зазначених вище постанов, відповідачем прийнято постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2019 № 59580083, № 59579938, № 59580179, № 59580289, № 59580938, № 59581466, № 59581753, № 59581678, № 59582442, № 59581886, № 59581550, № 59581244, № 59580732, № 59582682, № 59582266, № 59582355., які отримано позивачем 22 липня 2019 року.

Не погоджуючись із постановами про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із таких мотивів.

Спірні правовідносини між сторонами врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон від 02.06.2016 № 1404-VIII), Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-XII (далі Закон від 14.05.1992 № 2343-XII).

Статтею 1 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (до ч. 4 ст. 27 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII, постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору віднесена до переліку виконавчих документів.

Нормою абзацу 6 ч. 8 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена Наказ Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, передбачено, що державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Судом безспірно встановлено, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, що виділені в окремі провадження є чинними та позивачем у передбаченому Законом порядку та строки не оскаржувалися. Тому, постанови про стягнення виконавчого збору № 48825137 від 30.09.2015 року , № 49250213 від 16.07.2019 року, № 48862668 від 07.10.2015 року, № 48863200 від 07.10.2015 року, № 48863491 від 07.10.2015 року, № 48863528 від 07.10.2015 року, № 48863580 від 07.10.2015 року, № 48863620 від 07.10.2015 року, № 48863654 від 07.10.2015 року, № 48863691 від 07.10.2015 року, № 48863732 від 07.10.2015 року, № 48863763 від 07.10.2015 року, № 48863885 від 07.10.2015 року, № 49272540 від 16.07.2019 року, № 49117419 від 04.11.2015 року, № 51133344 від 16.07.2019 року вважаються належними виконавчими документами. Відтак такі постанови підлягають виконанню у порядку передбаченому Законом від 02.06.2016 № 1404-VIII та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, що затверджена Наказ Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5.

У свою чергу, орган державної виконавчої служби в силу покладених Законом від 02.06.2016 № 1404-VIII завдань, повинен забезпечити їх виконання у встановленому порядку та строки. Початковим етапом виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору є відкриття виконавчого провадження на їх підставі.

Щодо аргументів позивача про незаконність спірних постанов з огляду на їх суперечність нормам ч. 4 ст. 83 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 83 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо затверджена мирова угода в порядку, передбаченому цим Законом.

Частиною 4 ст. 83 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII передбачено, що у випадках, передбачених пунктами 4-7 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Аналізуючи норму ч. 4 ст. 83 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII, на яку зіслався позивач як на підставу позовних вимог, суд зазначає, що така встановлює певні негативні наслідки (визнання вимог погашеними, а виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню) не для невизначеного кола осіб, а саме для осіб які належать до конкурсних кредиторів. При цьому, підставою для визнання вимог погашеними, а виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, є не заявлення конкурсним кредитором вимог до боржника у встановлений строк.

Проте, відповідач у справі, на переконання суду, не набув статус конкурсного кредитора у справі № 902/1145/15 про банкрутство ПАТ «Вінницький завод «Будмаш». Мотивом для такого висновку суду є наступні норми Закону від 14.05.1992 № 2343-XII та практика їх застосування Верховним Судом.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII, сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Цією ж ч.1 ст. 1 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII передбачено, що конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно статті 23 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

У постанові від 08.08.2018 у справі № 24-7/210-05-8241 Верховний Суд дійшов правового висновку такого змісту: «особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває саме процесуального статусу конкурсного (заставного) кредитора з правом на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, які визначають права та обов`язки учасників провадження у справі про банкрутство, після звернення із заявою із кредиторськими вимогами у справі про банкрутство, розгляду такої заяви судом та визнання його вимог до боржника господарським судом з прийняттям відповідного рішення та доведення порушення його прав оскаржуваним рішенням».

Відтак, дня набуття статусу конкурсного кредитора необхідним є існування сукупності таких юридичних фактів: наявність до боржника вимог, право на які виникло до порушення провадження у справі про банкрутство; звернення до суду із заявою із кредиторськими вимогами у встановлений строк; прийняття господарським судом відповідного рішення за наслідками розгляду заяви.

Як встановлено судом, із змісту рішень у справі № 902/1145/15 про банкрутство ПАТ «Вінницький завод «Будмаш», Замостянський відділ державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із заявами до господарського суду які б містили кредиторські вимоги до боржника не звертався і рішення господарським судом з цього приводу не приймалося. Натомість перелік конкурсних кредиторів ПАТ «Вінницький завод «Будмаш» у процесі банкрутства чітко визначений господарським судом у межах розгляду справи № 902/1145/15, до числа яких відповідача не включено.

Тому посилання позивача на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 07.08.2018 у якій є висновок суду про те, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню у відповідності до Закону від 14.05.1992 № 2343-XII та на норму ч. 4 ст. 83 Закону від 14.05.1992 № 2343-XII є недоречними, оскільки відповідач не вважався конкурсним кредитором позивача у процесі банкрутства. Отже, немає підстав для висновку, що вимоги відповідача за постановами про стягнення виконавчого збору вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами (постанови про стягнення виконавчого збору) визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Щодо аргументів сторони позивача про допущені помилки у частині сум виконавчого збору, визначеного на підставі постанов про стягнення виконавчого збору, та сум зазначених у постановах про відкриття виконавчого провадження прийнятих на їх підставі, то суд зазначає наступне.

Відповідно до норми абз. 3 ч. 3 ст. 74 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Відтак, допущені помилки та розбіжності можуть бути виправлені у порядку передбаченому абз. 3 ч. 3 ст. 74 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII та не є підставою для скасування постанов про відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин суд доходить висновку, що оскаржувані позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2019 № 59580083, № 59579938, № 59580179, № 59580289, № 59580938, № 59581466, № 59581753, № 59581678, № 59582442, № 59581886, № 59581550, № 59581244, № 59580732, № 59582682, № 59582266, № 59582355 є правомірними та скасуванню не підлягають.

Враховуючи, що адміністративний позов ПАТ «Вінницький завод «Будмаш», задоволенню не підлягає, підстави для стягнення в користь позивача сплаченого при зверненні до суду судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строків його оскарження в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КАС України, апеляційні скарги на судове рішення у справі, може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Вінницький завод "Будмаш" (вул. Гонти, 30, м. Вінниця, 21100, )

Відповідач: Замостянський відділ державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (вул. Соборна, 15А, м. Вінниця, 21050, )

Суддя Богоніс Михайло Богданович