Справа № 825/1949/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Скалозуб Ю.О.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2019 року Справа № 825/1949/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України

в Чернігівській області

про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
Історія справи.
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі відповідач) про зобов`язання відповідача з 15.02.2018 р. провести перерахунок та виплату призначеної йому пенсії, виходячи з 62% грошового забезпечення, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань та щомісячної додаткової грошової винагороди, згідно з довідкою Чернігівського обласного військового комісаріату від 01.03.2018 р. № 87.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме щодо період з 19.03.2018 р.

Ухвалюючи зазначені рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок його пенсії, з урахуванням видів грошового забезпечення, вказаних у довідці Чернігівського ОВК від 01.03.2018 р. № 87, на які нараховувався та сплачувався єдиний соціальний внесок, з дати його звернення до відповідача із заявою про здійснення такого перерахунку.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача за довідкою Чернігівського ОВК від 01.03.2018 р. № 87 та зазначаючи, що йому вже здійснено перерахунок пенсії за іншою довідкою, а та, на яку він посилається, ні за формою, ні за змістом не є довідкою про додаткові види грошового забезпечення, які можуть бути враховані при перерахунку.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Дана справа надійшла до Шостого апеляційного адміністративного суду відповідно до ч. 3 ст. 29 КАС України як визначеного ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суду, якому передаються справи Київського апеляційного адміністративного суду, що ліквідований згідно з Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 455/2017 «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах».

На час надходження цієї справи до Шостого апеляційного адміністративного суду у ній було відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2018 р. справу прийнято до провадження цього суду.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін та наполягає на безпідставності доводів апелянта і зазначає, що з виплат, вказаних в довідці від 01.03.2018 р. № 87 сплачено ЄСВ, а тому вони підлягають врахуванню при обчисленні розміру його пенсії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 р. було зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019 р. апеляційне провадження поновлено.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 16.09.2010 р. позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області.

У період з 18.03.2014 р. по 14.02.2018 р. він проходив службу на офіцерських посадах.

Відповідно до довідки від 15.02.2018 р. № 59 позивачу проведено перерахунок пенсії.

У зв`язку з тим, що у вказаній довідці були відсутні дані щодо матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та щомісячної додаткової грошової винагороди позивач звернувся до Чернігівського обласного військового комісаріату та йому було видано довідку від 01.03.2018 р. № 87, яку він разом із заявою від 19.03.2018 р. подав відповідача та просив з 15.02.2018 провести йому перерахунок пенсії, з урахуванням вказаної довідки.

У здійснення такого перерахунку пенсії відповідачем було відмовлено з посиланням на те, що пенсія призначена та виплачується позивачу згідно з чинним законодавством.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі Закон № 2262-ХІІ), «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ), постановою КМУ від 22.09.2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі Постанова № 889), постановою КМУ «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 р. № 393 (далі Порядок № 393), постановою КМУ від 07.11.2007 р. № 1294 (далі Постанова № 1294).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Постанови № 393 від 17.07.1992 року визначено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Пунктом 1 Постанови № 889 установлено щомісячну додаткову грошову винагороду.

Постановою № 889 визначено, що передбачена ними винагорода є додатковим видом грошового забезпечення та носить щомісячний характер.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Вказаним Законом також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч. 1 ст. 10-1 Закону № 2011-ХІІ).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, визначені Постановою КМУ № 1294 (зі змінами і доповненнями).

Абзацом 3 пункту 14 статті 10-1 вказаного Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством передбачено включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячних основних видів грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Разом з тим, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Таким чином, щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої було утримано єдиний внесок, підлягає включенню до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії особи, а матеріальна допомога для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань ні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковою для врахування апеляційним судом при розгляді цієї справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачу не було враховано при обчисленні розміру його пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди, згідно з довідкою Чернігівського обласного військового комісаріату від 01.03.2018 р. № 87, що є протиправним.

Доводи апелянта щодо відсутності підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача за довідкою Чернігівського ОВК від 01.03.2018 р. № 87 та його посилання на те, що позивачу вже здійснено перерахунок пенсії за іншою довідкою, а та, на яку він посилається, ні за формою, ні за змістом не є довідкою про додаткові види грошового забезпечення, які можуть бути враховані при перерахунку, є необґрунтованими та не підтверджують наявності правових підстав для позбавлення позивача його права на отримання пенсії у порядку та розмірі, визначеному чинним законодавством, а саме з урахуванням вказаної винагороди, яка дійсно ним отримувалася і з якої було сплачено відповідні суми єдиного внеску.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії, виходячи з 62% грошового забезпечення, з якого сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, згідно з довідкою Чернігівського обласного військового комісаріату від 01.03.2018 р. № 87.

Отже, ухвалюючи рішення щодо вказаних позовних вимог суд першої інстанції повно встановив обставини цієї справи та правильно застосував норми матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, рішення суду в цій частині підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, перевіряючи оскаржуване рішення суду в частині задоволення решти позовних вимог, а саме щодо перерахунку пенсії позивача з урахуванням матеріальної допомоги для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, апеляційний суд, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги наведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17, вважає, що такі виплати правомірно не були враховані відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії позивача, оскільки вони не здійснювалися щомісячно та не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

З огляду на це, апеляційний суд враховує доводи апелянта щодо відсутності підстав для перерахунку пенсії позивача з урахуванням вказаних матеріальних допомог.

Таким чином, при вирішенні спору в цій частині судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення таких позовних вимог та, відповідно до ст. 317 КАС України, є правовою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення в цій частині.

Надаючи оцінку всім доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягає задоволенню частково, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату призначеної йому пенсії, з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань скасуванню, а в іншій частині залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань скасувати, а в задоволенні таких позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 23 вересня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: