Справа № 140/2416/19
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2416/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника позивача Микулика ОСОБА_1 .М.,

представника відповідачів Кушнір Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмашбуд-М» до Головного управління ДФС у Волинській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецмашбуд-М» (далі ТзОВ «Спецмашбуд-М», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області Головного управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області, відповідач1), Державної фіскальної служби України (далі ДФС України, відповідач2) про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 03.07.2019 №1211417/42899874, зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 30.05.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.07.2019 Комісією ГУ ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі ЄРПН), позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 30.05.2019 з підстави ненадання платником податку копій документів, що є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. Позивач не погоджується з прийнятим рішенням та вважає його протиправним, оскільки відповідачем1 не вказано, які документи потрібно надати для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, тому позивачем на власний розсуд подано пакет документів, який виявився недостатнім. Звертаючись зі скаргою до ДФС України, позивач надав усі наявні документи на підтвердження реальності господарської операції із ТзОВ «ВЕЛЬТ КАПІТАЛ», однак відповідач2 послався на відсутність зовнішньоекономічних контрактів. Вказує, що рішення Комісії є незаконним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки з моменту отримання податкової накладної (13.06.2019) відповідач1 протягом одного операційного дня не надіслав квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної, а зробив це лише 19.06.2019, відтак податкова накладна вважається зареєстрованою автоматично. Також посилався на відсутність правових підстав для зупинення реєстрації податкової накладної на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС України.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.1-1а).

У відзиві на позов від 29.08.2019 (а.с.52-54) представник відповідачів вимог ТзОВ «Спецмашбуд-М» не визнала, посилаючись на те, що позивачем не надано усіх необхідних копій документів відповідно до пункту 13 Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 (далі - Порядок №117), а саме: договору, згідно з яким виписувалася податкова накладна від 30.05.2019 року №1; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), зокрема, актів приймання-передачі наданих послуг; довіреностей, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції. При цьому зазначає, що незалежно від того, у зв`язку із наявністю якого критерію реєстрація податкової накладної зупинялася, платник податків обізнаний про те, які саме документи необхідно подати до контролюючого органу для відновлення реєстрації спірної податкової накладної. Також вказала на те, що позивачем подано до матеріалів позову договір №3, укладений з ОСОБА_2 про надання послуг від 07.05.2019, хоча контролюючому органу був поданий вказаний договір з датою від 24.06.2019. З огляду на викладене просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 02.09.2019 за клопотанням представника відповідачів вирішено розгляд справи проводити в судовому засіданні (а.с.61-62).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просила відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що між ТзОВ «Спецмашбуд-М» як виконавцем та ТзОВ «ВЕЛЬТ КАПІТАЛ» як замовником укладено договір №1 про надання послуг технікою від 07.05.2019 (а.с.34-37). Специфікацією до даного договору (додаток №1) зазначено перелік спецтехніки (екскаватори 3 од.), якою відповідно до умов договору передбачено надання послуг та виконання робіт (а.с.38).

При здійсненні операції з надання послуг технікою ТзОВ «ВЕЛЬТ КАПІТАЛ» на суму 176838,00 грн (в т. ч. ПДВ 29473,00 грн) ТзОВ «Спецмашбуд-М» склало податкову накладну від 30.05.2019 №1, яку надіслало для реєстрації в ЄРПН 13.06.2019 (а.с.14).

Як вбачається із квитанції від 19.06.2019, реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1. п.2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄДРПН (а.с.15).

Позивачем були надані письмові пояснення та копії документів з проханням відновити реєстрацію вказаної податкової накладної, що підтверджується повідомленням про подання пояснень та копій документів від 27.06.2019 за №1 та квитанцією контролюючого органу №2 (а.с.16-29).

03.07.2019 комісією ГУ ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової ПН/РК в ЄДРПН або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №1211417/42899874 (далі - рішення) про відмову в реєстрації вищевказаної податкової накладної, згідно з якою підставою для відмови у реєстрації ПН/РК в ЄДРПН є ненадання платником податку копій документів (а.с.30).

03.07.2019, не погоджуючись з вказаним рішенням, позивачем подано скаргу на рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та копії додаткових документів (а.с.31-44).

16.07.2019 комісією ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової ПН/РК в ЄДРПН або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №33158/42899874/2 про залишення скарги без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. Разом з тим, у графі підстави зазначено: «ненадання платником податку копій договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них» (а.с.45).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14 статті 14 ПК України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 №117 (далі Порядок №177), якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно із вимогами пункту 4 Порядку №177 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Як вбачається із пункту 5 Порядку №177, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно із вимогами пунктів 6 та 7 Порядку №177 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом було сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пп.2.1 п.2 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, оскільки обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.

Разом з тим, критерії ризиковості платника податку, на які посилаються відповідачі, наведені у листі Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018. Однак суд зазначає, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні ст.117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України). Отже, законодавчо визначеного критерію ризиковості платника податків в даному випадку відповідачем1 не наведено.

Водночас, у вказаній вище квитанції фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Відповідно до пункту 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Проте, зі змісту квитанції вбачається, що відповідачем1 не вказано конкретний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Лише запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію.

Відповідно до пункту 14 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Пунктом 15 Порядку №117 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 Порядку №117 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Згідно із вимогами пунктів 18-20 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Як встановлено судом, позивач подав до контролюючого органу письмові пояснення та копії документів для здійснення реєстрації податкової накладної від 30.05.2019 №1.

Зокрема, позивачем до комісії ГУ ДФС у Волинській області подано договір оренди транспортних засобів (механізмів) №02/05-2019 від 02.05.2019, укладений із ФОП Миронюком В.О., та акт передачі в оренду транспортних засобів від 02.05.2019, за яким передано товариству чотири екскаватори (а.с.18-19), акт надання послуг №47 від 31.05.2019 по оренді екскаваторів (а.с.21), договори цивільно-правового характеру з фізичними особами, за якими передбачалось надання послуг по виконанню функцій машиністів, та акти здавання-приймання вказаних робіт (а.с.23, 25, 27, 29).

Таким чином, зважаючи на визначений контролюючим органом критерій ризиковості платника в частині перевищення обсягу постачання товару/послуги 49.41 (згідно КВЕД вантажний автомобільний транспорт) величини залишку обсягу придбання товару/послуги, ТзОВ «Спецмашбуд-М» подало копії документів, які відображають наявність у позивача спецтехніки та трудових ресурсів для здійснення господарської операції по наданню послуг вказаною спецтехнікою.

Відповідно до вимог пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як слідує з пункту 22 Порядку №117, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Відповідно до пункту 23 Порядку №117 таке рішення приймається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку.

Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (додаток 2 до вказаного Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.

Як слідує зі спірного рішення, підставою для відмови у реєстрації податкової накладної стало ненадання платником податків копій документів: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них; договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи) у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків (а.с.30).

Тобто, відповідач1 прийняв спірне рішення у зв`язку з неподанням товариством документів на підтвердження здійснення господарської операції із ТзОВ «ВЕЛЬТ КАПІТАЛ», за якою складена податкова накладна №1 від 30.05.2019.

Разом з тим, подаючи скаргу в порядку адміністративного оскарження спірного рішення до ДФС України, позивачем до скарги подано договір про надання послуг технікою №1 від 07.05.2019, укладений між ТзОВ «Спецмашбуд-М» (виконавець) та ТзОВ «ВЕЛЬТ КАПІТАЛ» (замовник), специфікацію №1 до даного договору; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000001 від 30.05.2019 на суму 176838,00 грн з ПДВ (а.с.40); акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.05.2019, за яким заборгованість ТзОВ «ВЕЛЬТ КАПІТАЛ» перед позивачем становить 195606,00 грн (а.с.42); рахунок-фактура №СФ-0000001 від 30.05.2019, виставлена ТзОВ «Спецмашбуд-М» одержувачу послуг ТзОВ «ВЕЛЬТ КАПІТАЛ» на суму 176838,00 грн (а.с.44).

Так, пунктом 11 Порядку розгляду скарг на рішення комісій регіонального рівня, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, передбачено, що платник податку може додавати до скарги пояснення та копії документів, які підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена.

Отже, в межах процедури адміністративного оскарження спірного рішення платником податків було надано всі необхідні документи, які дозволяли здійснити реєстрацію податкової накладної №1 від 30.05.2019, складеної за результатами здійснення господарської операції по наданню послуг спецтехнікою.

Натомість рішенням комісії ДФС України про результати розгляду скарги ТзОВ «Спецмашбуд-М» від 16.07.2019 №33158/42899874/2 скаргу позивача залишено без задоволення з підстави ненадання платником податку копій договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них (а.с.45), що фактично не відповідає дійсності, оскільки усі первинні документи на підтвердження господарської операції із ТзОВ «ВЕЛЬТ КАПІТАЛ» платником подані.

Крім того, суд зазначає, що надані позивачем первинні документи в повній мірі підтверджують факт здійснення господарської операції з постачання послуг спецтехнікою.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідачів про те, що необхідний пакет документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної поданий товариством в межах процедури адміністративного оскарження спірного рішення до комісії ДФС України, а не до комісії ГУ ДФС у Волинській області, з огляду на що рішення від 03.07.2019 №1211417/42899874 прийнято правомірно.

При цьому суд зазначає, що Венеціанська комісія у своїй доповіді від 04 квітня 2011 року «Верховенство права» вказала, що правова визначеність є елементом верховенства права та є істотно важливою для питання довіри до судової системи. Аби досягти цієї довіри, держава повинна зробити текст закону легко доступним, закон має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку. Як вказав Європейський Суд у рішенні по справі «Ольссон проти Швеції», норма національного закону не може розглядатися як право, якщо її не сформульовано з достатньою точністю так, щоб громадянин мав змогу, якщо потрібно, з відповідними рекомендаціями, до певної міри передбачити наслідки своєї поведінки. Згідно з усталеною практикою Європейського суду поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «C.G. та інші проти Болгарії» та ін).

Таким чином, зупиняючи реєстрацію податкової накладної, відповідач1 не навів чіткий перелік документів, які повинен надати платник податку для прийняття позитивного рішення щодо реєстрації такої накладної. Разом з тим, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Порушення принципу юридичної визначеності в даному випадку зумовило позивача діяти на власний розсуд, з огляду на що до комісії ГУ ДФС у Волинській області був поданий пакет документів, що підтверджує можливість надання товариством послуг (наявність орендованої техніки та трудових ресурсів) відповідно до зазначеного у квитанції №1 критерію ризиковості.

Водночас, слід зазначити, що на підтвердження здійснення господарської операції із ТзОВ «ВЕЛЬТ КАПІТАЛ», за наслідками якої складена податкова накладна №1 від 30.05.2019, позивач надав відповідний пакет документів до комісії ДФС України, яка в межах своїх повноважень вправі скасувати рішення комісії регіонального рівня, що є підставою для реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Отже, за встановлених судом обставин справи, слід дійти висновку про те, що зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття спірного рішення Комісії здійснено відповідачем1 безпідставно, з посиланням на критерії ризиковості, які не є нормативно-правовим актом. У квитанції №1 про прийняття податкової накладної та зупинення її реєстрації відповідачем не вказано конкретного переліку документів, а лише запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, без уточнення їх переліку. Натомість платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарської операції.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення комісії ГУ ДФС у Волинській області від 03.07.2019 №1211417/42899874, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 30.05.2019 №1, є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд також погоджується з доводами позивача про те, що оскільки квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної №1 від 30.05.2019 не була надіслана протягом операційного дня (13.06.2019), а була отримана платником лише 19.06.2019 (а.с.15), тому в силу вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України така податкова накладна вважається зареєстрованою в ЄРПН.

При цьому суд не бере до уваги твердження представника відповідачів про відсутність у товариства розрахункових документів за наслідками господарської операції із ТзОВ «ВЕЛЬТ КАПІТАЛ», оскільки пунктом 2.5. договору №1 про надання послуг технікою від 07.05.2019 передбачено умови оплати наданих послуг, серед яких реєстрація податкової накладної в ЄРПН. Також не заслуговують на увагу доводи представника відповідачів про подання товариством цивільно-правового договору №3, укладеного з ОСОБА_2 від іншої дати, а саме від 07.05.2019, а не 24.06.2019, оскільки в примірнику договору, наданому контролюючому органу, міститься описка щодо дати його складання «24.06.2019», водночас предметом зазначеного договору є надання послуг машиніста в строк з 07.05.2019 по 31.05.2019 (а.с.57).

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені письмові докази, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд дійшов висновку, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної від 30.05.2019 №1, з огляду на що оскаржуване рішення слід скасувати як протиправне.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 30.05.2019 №1, то така теж підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, пунктом 28 Порядку №117, окрім іншого, визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому згідно із нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДФС України.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарської операції по поданій податковій накладній. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про зобов`язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну від 30.05.2019 №1.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Волинській області судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3842,00 грн, який сплачений платіжним дорученням від 05.08.2019 №810 (а.с.2).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС України у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 03 липня 2019 №1211417/42899874.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецмашбуд-М» податкову накладну від 30 травня 2019 року №1.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмашбуд-М» (43010, Волинська область, місто Нововолинськ, вулиця Нововолинська, будинок 39, квартира 4, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (43010, м.Луцьк, Київський майдан, 4, ) судовий збір у розмірі 3842,00 грн (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Повне судове рішення складено 23 вересня 2019 року.