Справа № 520/4942/19
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

"27" вересня 2019 р. справа № 520/4942/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Тітов О.М., розглянувши в порядку загального провадження за процедурою письмового провадження заяву позивача про забезпечення адміністративного позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати Рішення LIV сесії VII скликання Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області №917-УІІ від 07.05.2019 року про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад, делегування представників до спільної робочої групи;

- зобов`язати голову Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області Бабакова Євгена Олексійовича виконати своє Розпорядженням № 10 від 16.04.2019 року про ініціювання проведення громадського обговорення щодо добровільного об`єднання територіальних громад Андріївської селищної ради (смт. Андріївка), Пришибської сільської ради (с. Пришиб, с. Явірське, с. Покровське), Міловської сільської ради (с.Мілова, с. Криничне, с. Первомайське, с. Червоний шлях) в Андріївську об`єднану територіальну громаду з адміністративним центром в смт. Андріївка Балаклійського району Харківської області відповідно до Розпорядження КМУ від 23.09.2015 року №991-р "Про затвердження перспективного плану формування територій громад Харківської області".

16.09.2019 року ухвалою суду зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді.

Ухвалою суду від 18.09.2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Тітову О.М. по справі №520/4942/19 - залишено без задоволення.

27.09.2019 року провадження у справі поновлено та призначено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні.

16.09.2019 позивачем було подано заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій просила суд: вжити заходи, до вирішення адміністративної справи по суті, та заборонити Андріївській селищній раді Балаклійського району Харківської області вчиняти будь-які дії щодо Рішення LIV сесії VII скликання Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області №917-УІІ від 07.05.2019 року про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад, делегування представників до спільної робочої групи.

Суд зазначає, що інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст.ст.150-158 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов`язковості судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ, при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВАСУ № 2 від 06.03.2008 р. застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

З наведеного суд приходить до висновку, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Позивач обґрунтовує зазначене клопотання тим, що невжиття заходів по забезпеченню позову призведе до тяжких наслідків та може унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист та поновлення прав позивача.

Отже, позивачем не зазначено з яких саме обставин він дійшов до висновку щодо існування, без вжиття заходів забезпечення позову, очевидної небезпеки заподіяння шкоди інтересам позивача.

Слід зазначити, що обраний позивачем захід забезпечення позову, фактично за своїм змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, водночас, зазначене не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов`язаності заходів до забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви слід відмовити, оскільки вона необґрунтована та не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, правова оцінка дій відповідача підлягає встановленню під час судового розгляду.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями ст.ст.150, 154, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд ,

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про забезпечення адміністративного позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 27.09.2019 року.

Суддя О.М. Тітов