Справа № 683/2102/19
Суддя: Завадська О. П.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/2102/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Завадської О.П.

секретаря Васічевої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькі області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькі області про скасування постанови серії ДПО18 № 298529 від 25 травня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено штраф у розмірі 255 грн. за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що він 25 травня 2019 року о 07 год. 12 хв., керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний номер НОМЕР_1 , в м. Старокостянтинів по вул. Заводській не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та здійснив в`їзд у зону дії знаку, чим порушив вимоги п. 8.4 Правил дорожнього руху України - порушення вимог заборонних знаків.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що не порушував Правил дорожнього руху, оскільки у зазначений в постанові час знаходився вдома, що може підтвердити його дружина. Вказує, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній не зазначено яким саме технічним засобом здійснено фіксацію вчиненого правопорушення, а також вона не містить порядку її оскарження.

Крім того, позивач просив поновити строк на оскарження постанови, оскільки про винесення даної постанови йому стало відомо після отримання 18 липня 2019 року листа зі Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву по розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Натомість направив до суду відзив, яким просив відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивачу було роз`яснено причину зупинки, а саме порушення вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», з приводу чого ОСОБА_1 висловив сумнів щодо правомірності встановлення даного дорожнього знаку. Тобто ОСОБА_1 не заперечив факт в`їзду у зону дії забороняючого знаку.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушенняправил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Поліцейський в своїй діяльності зобов`язаний керуватися як вказаними законодавчими актами, так і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за № 1395.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями свідків, показаннями технічних приладів чи засобів, фото- і кіно-зйомки, відеозапису, які використовувалися при нагляданні за виконанням правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Судом встановлено, що постановою серії ДПО18 № 298529 від 25 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 255 грн. за те, що він 25 травня 2019 року о 07 год. 12 хв., керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний номер НОМЕР_1 , в м. Старокостянтинів по вул. Заводській не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та здійснив в`їзд у зону дії знаку, чим порушив вимоги п. 8.4 Правил дорожнього руху України - порушення вимог заборонних знаків.

В п. 8.4. «в» ПДР України передбачено, що дорожні заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач заперечує сам факт вчинення адміністративного правопорушення, мотивуючи його відсутністю на місці події через зайнятість домашніми роботами у власному господарстві. Однак з відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 дійсно порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», а тому правомірно був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, а тому у разі його виявлення поліцейський повинен винести постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу, навіть у разі заперечень особи, яка притягується до відповідальності (п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року).

При цьому можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду, чим і скористався позивач.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 постанову отримав 18 липня 2019 року, а тому слід поновити строк на оскарження постанови.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та КУпАП, вина ОСОБА_1 в скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є доведеною, адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 77, 243-244, 268, 271, 286 КАС України,

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькі області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя _________________