Справа № 1.380.2019.002464
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8596/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Хобор Р.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року про закриття провадження у справі, прийняту суддею Сакалошем В.М. о 15 годині 20 хвилині у місті Львові, повний текст складений 31.07.2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

В травні 2019 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі відповідач), в якому просить визнати протиправним рішення Міністерства оборони України, оформлене у вигляді п.57 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 104 від 26.04.2018; зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву з документами ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням 3 групи інвалідності та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року задоволено клопотання представника Міністерства оборони України. Закрито провадження у справі № 1.380.2019.002464 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем вже було заявлено подібний позов, який задоволено Львівським окружним адміністративним судом від 08.01.2019 (справа №1340/5794/18), однак рішення скасовано Восьмим апеляційним адміністративним судом від 19.03.2019, а ухвалою Верховного Суду від 14.05.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі.

Отже, сторони, підстави та предмет в даних справах є однаковим, що складає підстави для закриття провадження у справі, згідно п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що для закриття провадження у справі (п.4 ч.1 ст.238 КАС України) мають існувати три умови: ті самі сторони; той самий предмет і ті самі підстави.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що сторони і підстава є тотожними в даних справах, однак предмет позовів відмінний.

В підтвердження позиції покликається на постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 за №14, постанови Верховного Суду по справах №9901/431/18 від 18.04.2018, №826/10920/18 від 02.04.2019, №800/411/17 від 18.04.2018, №686/20056/17 від 04.07.2018.

Просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, що не перешкоджає розгляду справи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи відповідно до ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 по справі № 1340/5794/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, визнано протиправними дії Міністерства оборони України, щодо прийняття п. 57 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №104 від 26.10.2018; визнано протиправним та скасовано пункт 57 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №104 від 26.10.2018; зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути та прийняти рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2019 у справі №1340/5794/18, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 14.05.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі. Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2019 у справі № 1340/5794/18 набрала законної сили цим же числом.

Оскарженою ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 задоволено клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі у справі № 1.380.2019.002464 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що позивач у грудні 2018 року вже звертався до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позов до Міністерства оборони України у якому заявляв позовні вимоги, аналогічні заявленим у даному позові. Оскільки є рішення, яке набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав провадження у даній справі підлягає закриттю.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у даній справі, оскільки щодо заявлених ОСОБА_1 позовних вимог у справі № 1.380.2019.002464, вже виносилось рішення суду, яке набрало законної сили, виходячи з наступного.

З матеріалів даної адміністративної справи та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2019 у справі №1340/5794/18 встановлено, що судами в рамках розгляду справи №1340/5794/18 вже надано оцінку діям Міністерства оборони України, щодо прийняття п. 57 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №104 від 26.10.2018.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Апеляційний суд також вважає, що позовні вимоги позивача у справі № 1340/5794/18 та у справі № 1.380.2019.002464 хоча і є дещо відмінними, проте, предмет даних адміністративних справ є тотожним, оскільки позивач, звертаючись до суду з даним позовом фактично оскаржує дії та рішення Міністерства оборони України стосовно не вирішення питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з підстав встановлення йому інвалідності в наслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

Крім того, суд у попередній справі надавав аналіз постанові Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 №499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, а не постанові Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» на яку позивач звертає увагу. Також, рішенню Червоноградського міського суду від 13.03.2018 та іншим обставинам наведеним ОСОБА_1 в даному позові.

При зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Міркування і твердження в апеляції не спростовують висновків суду.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №9901/433/18, провадження № 11-261заі18.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи (питання).

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року про закриття провадження у справі № 1.380.2019.002464 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Т. В. Онишкевич
Р. Б. Хобор
Повний текст складено 26.09.2019 року.