Справа № 521/2748/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 521/2748/19

Категорія: 108020000 Головуючий в 1 інстанції: Поліщук І.О.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 04.07.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

у зв`язку з неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, справа розглянута згідно п.2 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці ДФС на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської митниці ДФС про скасування постанови заступника начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС від 18 липня 2018 року у справі про порушення митних правил №1065/50000/18 та закритя провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що він ввіз автомобіль в режимі "тимчасового ввезення", як нерезидент, громадянин Молдови, на один рік, з метою особистого користування на території України, а не в режимі "транзит", як резидент України, з метою його транзитного переміщення. Також позивач зазначав, що посвідка на постійне проживання є документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні, а не факт постійного проживання на території України.

Також, ОСОБА_1 звертав увагу суду, що при ввезенні ним спірного автомобіля на територію України, митний орган мав встановити правовий статус іноземця, як резидента або нерезидента України, а як наслідок пропустити відповідний автомобіль у митний режим "транзит", або режим - "тимчасове ввезення". При цьому, не можна брати до уваги посилання митного органу на наявність у ОСОБА_1 посвідки на постійне проживання в Україні, як на підставу для визнання його резидентом України, так як така посвідка не є документом, що безумовно підтверджує наявність у позивача статусу резидента України. В даному випадку основоположним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом, у розумінні положень МК України, є її постійне місце проживання, а не її громадянство, або посвідка на постійне місце проживання. Таким чином, митним органом безпідставно поміщено транспортний засіб (далі - т/з) ОСОБА_1 в митний режим "транзит", внаслідок чого в діях ОСОБА_1 , як нерезидента України, відсутній склад адміністративного правопорушення, за вчинення якого його визнано винним оскаржуваною постановою у справі про порушення митних правил.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що ОСОБА_1 не надав до митного контролю та митного оформлення документи, що підтверджують сплату ним платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті у разі тимчасового ввезення даного т/з. З 27 березня 2018 року по 05 травня 2018 року до митних органів ДФС не звертався. Статтею 95 МК України встановлено, що строк транзитного переміщення для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб), тобто т/з марки AUDI А6 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації - Литва, номер кузова - НОМЕР_2 , необхідно було доставити до Одеської митниці ДФС не пізніше 01 квітня 2018 року. Таким чином, громадянин Молдови ОСОБА_1 перевищив, встановлений ст. 95 МК України, строк доставки товарів, що перебувають під митним контролем, до митного органу ДФС призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного митного органу - від одного підрозділу цього органу до іншого) більше ніж на десять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України.

Справу розглянуто за правилам встановленими ст. 286 КАС України.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 липня 2019 року позов ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задоволено.

Скасовано постанову заступника начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС від 18 липня 2018 року у справі про порушення митних правил №1065/50000/18 та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі Одеської митниці ДФС ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Одеська митниця ДФС зазначає, що вибір митного режиму, поміщення у митний режим та зміна митного режиму є виключним правом декларанта, а саме громадянина ОСОБА_1 Так, відповідно до інформації, наявної в розділі "Попередні переміщенця (перетин кордону транспортним засобом)" Автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор", даний т/з було ввезено гр. ОСОБА_1 27 березня 2018 року через п/п "Кучурган" Одеської митниці ДФС саме в режимі "транзит" з метою особистого користування. Так, з 27 березня 2018 року по 05 травня 2018 року до митних органів ДФС не звертався, таким чином громадянин Молдови ОСОБА_1 перевищив, встановлений ст. 95 МК України, строк доставки товарів, що перебувають під митним контролем, до митного органу ДФС призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного митного органу - від одного підрозділу цього органу до іншого) більше ніж на десять діб.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надходило.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Одеської митниці ДФС, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Постановою заступника начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС від 18 липня 2018 року у справі про порушення митних правил №1065/50000/18, громадянина Молдови ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Молдова, м. Незавертайлівка; місце проживання: АДРЕСА_1 ; працює: приватне підприємство "Дєордієв" директор: паспорт громадянина Молдови для виїзду за кордон НОМЕР_3 виданий 16 вересня 2015 року органом Is "Cris" Registru, персональний (ідентифікаційний) код в Україні: НОМЕР_4 , визнано винним у вчиненні порушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день вчинення порушення становить 8 500 грн.

Даною постановою встановлено наступне: 05 травня 2018 року о 18:10 год. в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску "Кучурган - Первомайськ" відділу митного оформлення №1 митного поста "Кучурган" Одеської митниці ДФС в напрямку з України до Молдови на канал руху "зелений коридор" в`їхав легковий автомобіль марки AUDI А6 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації - Литва, номер кузова - НОМЕР_2 під керуванням громадянина Молдови ОСОБА_1 .. Громадянин ОСОБА_1 як підставу для переміщення даного автомобіля надав до митного контролю та митного оформлення наступні документи: паспорт громадянина Молдови для виїзду за кордон НОМЕР_3 виданий 16 вересня 2015 року органом Is "Cris" Registru, свідоцтво про реєстрацію т/з № НОМЕР_5 від 24 березня 2018 року, посвідку на постійне проживання в Україні № НОМЕР_6 від 19 вересня 2013 року та доручення на право керування транспортним засобом.

Відповідно до інформації, наявної в розділі "Попередні переміщення (перетин кордону транспортним засобом)" Автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор", даний т/з було ввезено гр. ОСОБА_1 27 березня 2018 року через п/п "Кучурган" Одеської митниці ДФС в режимі "транзит" з метою особистого користування. Враховуючи вимоги ст.ст. 380 та 381 МК України, згідно наданих ОСОБА_1 документів до митного контролю та митного оформлення, йому дозволено ввозити даний т/з із звільненням від сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів, лише з метою транзиту через митну територію України. Гр. ОСОБА_1 не надав до митного контролю та митного оформлення документи, що підтверджують сплату ним платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті у разі тимчасового ввезення даного т/з. З 27 березня 2018 року по 05 травня 2018 року до митних органів ДФС не звертався.

Статтею 95 МК України встановлено, що строк транзитного переміщення для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб), тобто т/з марки AUDI А6 державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , країна реєстрації - Литва, номер кузова НОМЕР_2 , необхідно було доставити до Одеської митниці ДФС не пізніше 01 квітня 2018 року.

Таким чином, громадянин Молдови ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки товарів, що перебувають під митним контролем, до митного органу ДФС призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного митного органу - від одного підрозділу цього органу до іншого) більше ніж на десять діб.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що митним органом безпідставно поміщено т/з ОСОБА_1 в митний режим "транзит", внаслідок чого, в діяннях ОСОБА_1 , як нерезидента України, відсутній склад адміністративного правопорушення, за вчинення якого його визнано винним оскаржуваною постановою у справі про порушення митних правил.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, п.п.29, 45 ст. 4, ч.1 ст. 90, ст. 95, ст. 103, ч.ч.1, 2, 4, 5 ст. 366, ч.ч.1-4 ст. 380, ст. 458, ч.3 ст. 470 МК України.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, т/з комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Пунктом 29 ст. 4 МК України визначено, що митний режим як комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Частиною 1 ст. 90 МК України передбачено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або т/з комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.1 ч.1 ст. 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Відповідно ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, т/з комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України т/з особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі т/з, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених т/з до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих т/з в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Т/з особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у ст. 319 цього Кодексу. Пропуск таких т/з через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених т/з, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Тимчасово ввезені т/з особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені т/з в Україну, для їхніх особистих потреб (ч.4 ст. 380 МК України).

Таким чином, аналізуючи вищенаведені правові норми діючого законодавства судова колегія дійшла висновку, що громадяни, як резиденти, так і нерезиденти мають право на ввезення т/з особистого користування вибираючи один з митних режимів, а саме, митний режим тимчасового ввезення або транзиту, при цьому із обов`язковим дотриманням відповідно до обраного режиму встановлених правил, зокрема і дотриманням терміну, до закінчення якого такий т/з необхідно вивезти з території України.

Крім того, ч.3 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, т/з комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, т/з, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів та тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення товарів (т/з) є адміністративним правопорушенням, об`єктом якого є встановлений митним законодавством порядок ввезення товарів (т/з) на територію України, об`єктивна сторона - полягає у порушенні встановленого ст. 95 цього Кодексу строку транзитного перевезення, суб`єктивна сторона може мати вираз як у формі умислу, так і необережності.

Частинами 1, 2, 4, 5 ст. 366 МК України встановлено поняття двоканальної системи, за яким - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Канал, позначений символами червоного кольору ("червоний коридор"), призначений для всіх інших громадян.

Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації.

Разом з тим, звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Враховуючи вищевикладені норми законодавства судова колегія приходить висновку, що вони не регулюють питання вибору митного режиму, оскільки митний режим "тимчасове ввезення" може бути встановлений для т/з і в режимі його проходження по каналу "зелений коридор".

Визначальним при цьому є те, чи має особа статус громадянина-нерезидента та чи зареєстрований відповідний т/з в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

При митному оформленні т/з через "зелений коридор" чинне законодавство не вимагає від позивача подання будь-яких декларацій як і не надає йому можливості отримати документ про те, в якому режимі працівником митниці оформлено його т/з.

При ввезенні позивачем спірного автомобіля на територію України митний орган повинен встановити правовий статус іноземця, як резидента або нерезидента України, а як наслідок пропустити відповідний автомобіль у митний режим "транзит", або режим - "тимчасове ввезення".

Основоположним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом у розумінні МК України є її постійне місце проживання, а не посвідка на постійне проживання, оскільки нерезидентом може бути, зокрема, як громадянин України, так і громадянин іншої держави.

Так, МК України встановлено, що постійне місце проживання - місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом) (п.45 ст. 4 МК України).

Підпунктом 14.1.213 п.14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що у разі якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв`язки (центр життєвих інтересів) в Україні. У разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та від`їзду) протягом періоду або періодів податкового року.

Для того щоб особа вважалася нерезидентом вона повинна відповідати певним критеріям характерним для нерезидентів України, а саме мати статус (бути) іноземця чи особи без громадянства або бути громадянином України, який має постійне місце проживання за межами України, у тому числі таким, який тимчасово перебуває на території України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі №751/7809/16-а.

З матеріалів справи вбачається, а саме з витягу із автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор" (далі - АСМО), яка функціонує в складі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (далі - ЄАІС) та об`єднує в собі всі програмно-технічні складові, необхідні для автоматизації процесів митного оформлення та контролю. ОСОБА_1 протягом 2018 року перебував разом із автомобілем на території України в період з 27 березня 2018 року до 18 липня 2018 року (до часу винесення оскаржуваної постанови), що складає 114 днів, та є меншим від 183 днів, які у відповідності до положень ст. 14 ПК України є необхідними для визнання фізичної особи резидентом.

Виходячи з вищевикладеного, судова колегія доходить висновку, що ОСОБА_1 не є резидентом України.

Таким чином, судова колегія вважає, що митним органом безпідставно поміщено т/з позивача в митний режим "транзит", оскільки відповідні твердження позивача не спростовані належними та допустимими доказами.

Судові витрати по справі відсутні.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315,ст.ст. 316, 321,322, 325 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук`янчук О.В.