Справа № 540/897/19
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/897/19
Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурія О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року по справі за адміністративним позовом комунального підприємства "Міський водоканал" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

26 квітня 2019 року комунальне підприємство "Міський водоканал" звернулося з позовною заявою до Херсонського окружного адміністративного суду, в якій просить суд визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 13.11.2018 р. № про застосування штрафу в розмірі 285 738 грн.

В обґрунтування позовних вимог КП "Міський водоканал" зазначило, що відповідачем протиправно застосовано до підприємства штраф за не реєстрацію податкових накладних у червні 2018 року. Дане порушення виникло не з вини КП "Міський водоканал", а внаслідок бездіяльності органу доходів і зборів щодо не відображення в системі електронного адміністрування ПДВ сплаченої суми субвенції в розмірі 2 819 928,78 грн, отриманої з липня по грудень 2015 року, та в розмірі 2162611,72 грн., отриманої у 2017 році. Внаслідок цього позивачу штучно занижено ліміт для реєстрації податкових накладних, через що підприємство позбавлено можливості реєструвати податкові накладні.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що за результатами акту камеральної перевірки від 15.08.2018 р. № 2500/21-22-12-01/3221822 та відповідно до п.120-1.2 ст.120-1 ПК України винесено податкове повідомлення-рішення від 31.08.2018 р. № про накладення штрафу на КП "Міський водоканал" у розмірі 50 % на суму 285 738 грн. за відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН протягом граничного строку, передбаченого ст.201 ПК України. Після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення від 31.08.2018 р. № , актом камеральної перевірки від 13.11.2018 р. № 2/21-22-50-12/32218122 встановлено відсутність реєстрації податкових накладних, у зв`язку з чим до КП "Міський водоканал" відповідно до п.120-1.2 ст.120-1 ПК України згідно податкового повідомлення-рішення від 13.11.2018 р. № правомірно застосовано штраф у розмірі 50 % на суму 285 738 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року адміністративний позов КП "Міський водоканал" задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 13.11.2018 р. № .

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надана належна оцінка доводам, викладеним у відзиві. Крім того, ПК України не містить норми, яка передбачає звільнення платника податків від фінансової відповідальності за порушення вимог цього Кодексу у вигляді штрафної санкції за несвоєчасну реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, за наявності будь - яких обставин та/або вини.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

15.08.2018 р. посадовою особою відповідача проведено камеральну перевірку дотримання термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН КП "Міський водоканал" за червень 2018 року, за результатами якої складено акт № 2500/21-22-12-01/32218122.

Перевіркою встановлено, що на порушення п.201.10 ст.201 ПК України позивачем в червні 2018 року не здійснено реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних (відсутня реєстрація) на суму податкових зобов`язань 571 476 грн.

На підставі акту камеральної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.08.2018 р. № , відповідно до якого до позивача застосовано штраф у розмірі 285 738 грн.

13.11.2018 р. посадовою особою відповідача проведено камеральну перевірку дотримання термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН КП "Міський водоканал" за червень 2018 року, за результатами якої складено акт № 2/21-22-50-12/32218122.

Під час перевірки встановлено відсутність реєстрації виданих податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних за період 01.06.2018 р. по 30.06.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення від 31.08.2018 р. № (отримано поштою 01.10.2018 р.).

На підставі акту камеральної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.11.2018 р. № , згідно якого до позивача застосовано штраф у розмірі 285 738 грн. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлена протиправність застосування контролюючим органом до КП "Міський водоканал" штрафу за відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН на підставі податкового повідомлення-рішення від 31.08.2018 р. № . Отже повторне накладення штрафу за відсутність реєстрації цих податкових накладних є протиправним.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим Кодексом України.

Згідно приписів п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пунктів 200-1.1, 200-1.2 ст. 200-1 ПК України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України. Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Пунктом 200-1.5 статті 200-1 ПК України визначено, що з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Так, положеннями п. 201.10 ст. 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Згідно з абзацом 11 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року № 909-VIII) реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

З наведеного вбачається, що платник ПДВ на дату виникнення податкових зобов`язань зобов`язаний скласти податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН у визначені п.201.10 ст.201 ПК України строки, порушення яких є підставою для застосування до платника податку штрафних санкцій. При цьому, платник податку має право зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №375 затверджено Порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, відповідно до якого підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляли, транспортували та постачали теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання і водовідведення населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - надавачі послуг), та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків), у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні під час здійснення розрахунків за електричну енергію та природний газ, згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату укладення такого договору.

Згідно приписів частини 200-1.4 статті 200-1 Податкового кодексу України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти, крім іншого, з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України.

Відповідно до вимог пункту 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 № 569, у разі проведення органами казначейства розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до закону про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку, в поповнення електронного рахунка враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, за коригуючими реєстрами.

Інформація про проведення таких розрахунків з податку надається Казначейством до ДФС у розрізі платників податку не пізніше наступного робочого дня з дати проведення таких розрахунків.

На підставі інформації про проведення розрахунків, отриманої від Казначейства, ДФС формує та не пізніше наступного робочого дня з дати отримання такої інформації надсилає Казначейству коригуючи реєстри у межах залишку узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, але не більше суми проведених розрахунків.

У день отримання коригуючих реєстрів Казначейство зменшує залишок узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, та повідомляє про це ДФС.

ДФС на підставі інформації про зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати за якими настав, що обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі, не пізніше наступного робочого дня з дати отримання такої інформації збільшує суму поповнення електронного рахунка такого платника податку на суму такого зменшення.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року по справі № 540/2444/18 за позовом КП "Міський водоканал" про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Херсонській області від 20.08.2018 № та від 31.08.2018 № , встановлена протиправна бездіяльність органу доходів і зборів та невиконання ним вимог постанови Кабміну України від 16.10.2014 № 569, внаслідок чого у 2015-2018 роках КП "Міський водоканал" в системі електронного адміністрування ПДВ штучно занижено ліміт для реєстрації податкових накладних, що позбавило останнього реєструвати всі податкові накладні, виписані за період з лютого по червень 2018 року в межах граничних термінів. Зазначеним судовим рішенням зобов`язано Державну фіскальну службу України зарахувати шляхом збільшення сум поповнення електронного рахунку на рахунок комунального підприємства "Міський водоканал" () у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на залишок у розмірі 1 429 356,01 грн. згідно платіжного доручення № 31 від 31.07.2015 р. (залишок суми у розмірі 415 183,50 гри.), у розмірі 332640,77 грн. згідно платіжного доручення № 33 від 31.08.2015 р., у розмірі 1031811,96 грн. згідно платіжного доручення № 42 від 14.12.2015 р., у розмірі 26 120,04 грн. згідно платіжного доручення № 53 від 25.12.2015 р., у розмірі 2162611,72 грн. згідно платіжного доручення № 74 від 05.09.2017 р., всього на суму 3 968 367,80 грн. з подальшим відображенням відповідного збільшення у витягу з системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Факт відсутності у позивача можливості реєстрації податкових накладних підтверджується витягами щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ № 14311887, 21312316, 2339113, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 646 за січень 2015 року - квітень 2019 року (а.с.23-26).

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з доводами позивача щодо неможливості реєстрації податкових накладних за червень 2018 року в силу від`ємного значення реєстраційного ліміту, який накопичувальним чином виник через бездіяльність фіскального органу, що встановлено судовими рішеннями, та вказані обставини в силу ч.4 ст.78 КАС України звільнені від подальшого доказування.

Відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації КП "Міський водоканал" податкових накладних відбулось з вини контролюючого органу, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що підставою прийняття оскаржуваного ППР від 13 листопада 2018 року № став аналіз ІС "Архів електронної звітності" підсистема "Реєстр податкових накладних", згідно якої вбачалась відсутність реєстрації в ЄРПН податкових накладних після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку ППР від 31 серпня 2018 року № .

Враховуючи відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за червень 2018 року, що встановлено судовими рішеннями, які вступили в законну силу, відсутні вина позивача і в не проведенні реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку ППР від 31 серпня 2018 року № .

Крім того, податковим органом залишено поза увагою оскарження КП "Міський водоканал" в межах адміністративної справи № 2140/1891/18 (ухвала про відкриття провадження від 01.10.2018 року) податкового повідомлення-рішення від 31 серпня 2018 року № , що в силу п.56.18 ст.56 ПК України виключало до закінчення судового оскарження можливість притягнення позивача до відповідальності за невиконання обов`язку реєстрації податкових накладних після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку ППР від 31 серпня 2018 року № .

Вказані обставини свідчать про беззаперечну протиправність застосування штрафних санкцій податковим повідомленням-рішенням від 13.11.2018 № .

Застосування штрафних санкцій до платника податків за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, які платник не міг зареєструвати через протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, не відповідає принципу належного урядування, зміст якого розкрито в рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011р. у справі «Рисовський проти України».

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 13 травня 2019 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко