Справа № 200/4324/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року справа № 200/4324/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Харечко О.П., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Максимчук ОСОБА_2 , представника відповідача Кравченко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС України у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року (повний текст складено 29 травня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/4324/19-а (суддя в 1 інстанції Стойка В.В.) за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДФС України у Донецькій області (далі - відповідач) в якому позивач просив: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління державної фіскальної служби України в Донецькій області від 28.01.2019 року № 156 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідач протиправно у спірному наказі про проведення документальної позапланової перевірки не зазначено підстав проведення перевірки, тому наказ підлягає скасуванню. (арк.справи 4-9)

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі № 200/4324/19-а позовні вимоги задоволено, внаслідок чого: адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 156 від 28.01.2019 року. (102-104)

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення місцевого суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач не надав будь яких документів на запит податкового органу, тому призначення перевірки є правомірним. Також послався на п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України, відповідно до якого, якщо у особі загальна сума здійснених операцій перевищує 1млн. грн. протягом останніх 12 місяців, то вона підлягає обов`язковій реєстрації, як платник ПДВ. ( арк.справи 105-106).

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення та рішення суду пе6ршої інстанції без змін.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , зареєстрований як фізична особа-підприємець (РНОКФОПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ), пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, є фізичною особою підприємцем та згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС-України) здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач - Головне управління ДФС Донецької області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, діє в особі Дніпровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

13 листопада 2018 року відповідачем надіслано запит позивачу про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження), в якому було зазначено, що згідно з податковою декларацією про майновий стан та доходи підприємця за 2017 рік сума одержаного доходу ФОП ОСОБА_1 складає 100022,54 грн., що підлягає оподаткуванню та просить надати копії первинних бухгалтерських документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів , платежів для з`ясування реальності та повного відображення в бухгалтерському та податковому обліку із відповідним відображенням у податкових деклараціях результатів господарської діяльності за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 та пояснити причини не реєстрації платника ПДВ.

23 листопада 2018 року позивач надіслав відповідачу листа, в якому зазначив, що ним при складанні податкової декларації допущена арифметична помилка при підрахунку суми задекларованого доходу замість 998 817,54 грн. зазначено 100022,54 грн. У зв`язку з чим позивачем було складено та надіслано разом з вищезазначеним листом уточнюючу податкову декларацією.

28 січня 2019 року відповідачем прийнято спірний наказ № 156 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача на підставі пп75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 пункту 78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України

Спірним у справі є правомірність прийняття Головним управлінням державної фіскальної служби України в Донецькій області від 28.01.2019 року № 156 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75. Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Підпунктами 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту, або у разі виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту.

Отже, аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що можливість для проведення документальної позапланової перевірки та прийняття відповідного наказу на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України - виключно за наявності: недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; ненадання пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу.

У органу доходів і зборів при цьому є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Відповідно до п.78.5. ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Згідно з п.79.2. ст.79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Пунктом 81.1. ст.81 Податкового кодексу України встановлено, що в копії наказу про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Судовою колегією встановлено, що оскаржуваний наказ контролюючого органу не містить підстав для проведення перевірки, обов`язковість зазначення яких передбачено підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, а посилання виключно на норми Закону без зазначення підстав, визначених у них, свідчить про порушення порядку призначення перевірки та прийняття наказу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у справі № 820/5124/16 (касаційне провадження К/9901/39699/18) від 22.01.2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що спірний наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС України у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі № 200/4324/19-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі № 200/4324/19-а залишити без змін.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць