Справа № 640/7113/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7113/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменко В.О.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Лещенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 липня 2019 року (справу розглянуто в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета-Капітал» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мета-Капітал», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18 січня 2019 року №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 липня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

23 вересня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета-Капітал», в якому позивач повністю підтримує рішення суду першої інстанції.

Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета-Капітал» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2018 року, за результатом якої складено акт від 18 грудня 2018 року №1252/26-15-14-04-01/36124300 (далі - акт перевірки) (а.с. 15).

За акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим Товариству з обмеженою відповідальністю «Мета-Капітал» відмовлено у наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2018 року.

На підставі акту перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 18 січня 2019 року №, яким позивачу відмовлено у врахуванні суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку (а.с. 13).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 28 березня 2019 року №13593/6/99-99-11-04-02-25 скаргу позивача на податкове повідомлення-рішення 18 січня 2019 року № залишено без задоволення, а вказане податкове повідомлення-рішення без змін (а.с.38).

Вважаючи, що податкове повідомлення-рішення відповідача є незаконним та необґрунтованим, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що висновок контролюючого органу про порушення позивачем пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України є необґрунтованим.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 1 розділу І Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Статтею 200 Податкового кодексу України визначено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Так, відповідно до пунктів 200.1 та 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

В той же час, згідно з пунком 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які:

- були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів);

- мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у декларації з податку на додану вартість за вересень 2018 року відображено від`ємне значення між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в розмірі 368104077 грн (рядок 19 декларації), сума від`ємного значення попередніх та поточного звітного (податкового) періоду, що не перевищує суму обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України на момент подання декларації у сумі 368104077 грн (рядок 20 декларації), суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 2302462 грн (рядок 21 декларації), бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 119 052 859 грн (рядок 20.2.1 декларації).

Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета-Капітал» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2018 року, за результатом якої складено акт від 18 грудня 2018 року №1252/26-15-14-04-01/36124300 (далі - акт перевірки) (а.с. 15).

У період, що підлягав перевірці, позивач здійснював будівництво реабілітаційно-оздоровчого комплексу за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, Обухівське шосе 169А.

Відповідно до акту перевірки, в ході перевірки було проведено інвентаризацію за місцезнаходженням об`єкту нерухомого майна за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин , Обухівське шосе 169 А. Згідно з проектною документацією, сертифікатом про закінчення будівництва, актом готовності об`єкта до експлуатації, цільове призначення об`єкта «реабілітаційно-оздоровчий комплекс».

В апеляційній скарзі відповідач наполягає, що в ході інвентаризації та огляду збудованих будівель неможливо встановити цільове призначення об`єкту нерухомого майна, так як складовими частинами об`єкту нерухомого майна є: адміністративний корпус, гостьовий будинок, господарчий в`їзд, сервісний комплекс, будівля інженерно-технічного забезпечення, підземний тунель, підземна станція очищення підземних вод, спортивний комплекс, лазня тощо, що на думку контролюючого органу не дає можливість встановити фактичне цільове призначення вказаного об`єкту нерухомого майна.

Отже, апелянт вважає, що позивачем було порушено вимоги пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим Товариству з обмеженою відповідальністю «Мета-Капітал» відповідачем було правомірно відмовлено у наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2018 року.

У відкритому судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача підтримав відповідні доводи апеляційної скарги.

Представник позивача повністю заперечила такі висновки контролюючого органу. Так, представник ТОВ «Мета-Капітал» звернула увагу, що відповідний об`єкт ще не було введено в експлуатацію, окрім того наполягала на відсутності повноважень податкового органу встановлювати відповідність об`єкта будівництва його цільовому призначенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає твердження апелянта щодо правомірності дій та висновків податкового органу необгрунтованим з огляду на наступне.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, контролюючим органом не ставилось питання про правомірність віднесення до бюджетного відшкодування сум коштів, сплачених в ціні послуг та товарів за наслідками господарських операцій з його контрагентами. Тобто, відсутність права на повернення коштів з Державного бюджету України не обумовлювалось виявленими контролюючим органом обставинами нереальності чи/або безтоварності таких правовідносин.

Так, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до пункту 3.18 Акту перевірки від 18 грудня 2018 року №1252/26-15-14-04-01/36124300, за результатами звірки даних, зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2018 року, із даними первинних документів, що підтверджують факт оплати платником товарів/послуг, саму ПДВ складає 119 052 859 грн.

Загалом, за п. 3.16 Акту перевірки, відповідач сам підтвердив усі задекларовані ТОВ «Мета-Капітал» суми податкових зобов`язань та податкового кредиту, за наслідками яких виникло від`ємне значення.

Отже, за умови підтвердження самим відповідачем у Акті перевірки всіх задекларованих позивачем сум податкових зобов`язань та податкового кредиту в усіх податкових деклараціях за звітні податкові періоди починаючи з періоду, за наслідками якого виникло від`ємне значення, до періоду, в якому заявлено бюджетне відшкодування податку на додану вартість включно, то посилання апелянта на неможливість встановити цільове призначення об`єкту нерухомого майна як на порушення позивачем пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та підставу для відмови у наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість, є абсолютно необґрунтованим та безпідставним.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості твердження контролюючого органу про порушення позивачем пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, з огляду на підтвердження правомірності віднесення до бюджетного відшкодування відповідних сум коштів.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення окружного адміністративного суду міста Києва від 04 липня 2019 року.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета-Капітал» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 липня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 25.09.2019.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

А.Ю. Кучма