Справа № 826/5438/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 вересня 2019 року м. Київ № 826/5438/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "НіК" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "НіК" (далі - позивач, ТОВ "НіК") з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ДФС України), в якому просить суд:

- скасувати Рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмові в такій реєстрації № 600937/31305795 від 22.02.2018р. та зобов`язати прийняти рішення про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "НІК" податкової накладної порядковий номер 164 від 30.11.2017 року номер в Єдиному реєстрі податкових накладних - на загальну суму з податком на додану вартість в розмірі - 390 752,24 грн. (ПДВ - 65 125,37 грн) відповідно.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду 15.05.2019 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2017 року залишено без змін.

Згідно відмітки служби діловодства, 19.11.2018 р. від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якому він просить присудити на користь товариство з обмеженою відповідальністю "НіК" судові витрати на правову допомогу в розмірі 20 000, 00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З наведеної норми Закону вбачається, що вказаним положеннями передбачено відшкодування витрат за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Підготовка позову, надання консультацій, вивчення документів по справі в цілому під вказаний перелік не підпадає, а тому не підлягає компенсації згідно з положеннями даного Закону.

З наданого розрахунку витрат на професійну правничу допомогу слідує, що сума визначена за роботи, пов`язані з наданням наступних послуг: вивчення документів, складання позовної заяви та здійснення представництва у суді.

Враховуючи, що дану справу вирішено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вбачається, що позивачу не надано правової допомоги, яка відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» підлягає відшкодуванню.

В контексті наведеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на користь товариство з обмеженою відповідальністю "НіК" судові витрати на правову допомогу в розмірі 20 000, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "НіК" про ухвалення додаткового судового рішення у справі - відмовити.

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур