Справа № 460/315/19
Суддя: Карпин І. М.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/315/19
Провадження №2-а/460/164/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Карпин І.М.
з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.
позивача ОСОБА_1
представника позивача Лущанця М.В.
представника відповідача Кортельова М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Краківець» 1 категорії майора ОСОБА_2 , Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Прикордонної служби України про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та скасування постанови про притягнення до адмінвідповідальності,
в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Краківець» 1 категорії майора ОСОБА_2 , Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Прикордонної служби України про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та скасування постанови про притягнення до адмінвідповідальності. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.01.2019 було складено протокол про адміністративне правопорушення та в подальшому винесена постанова №331195 від 16.01.2019 про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.202 КУпАП. В постанові зазначено, що він неодноразово проігнорував законну вимогу представника Державної прикордонної служби України припинити використовувати засоби аудіо, відео документування, які він використовував без дозволу або розпорядження посадової особи складу прикордонних нарядів в пункті пропуску та припинити вчиняти дії, які створюють перешкоди для виконання службових обов`язків. Вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що винесена з грубим порушенням норм чинного законодавства, не ґрунтується на фактичних обставинах справи, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі. 16.01.2019 разом з колегою прямував в Республіку Польща з метою укладення договору про співпрацю. Під час огляду автомобіля працівник прикордонної служби скерував транспортний засіб в бокс поглибленого огляду. Вимогу працівника прикордонної служби виконав, однак вимагав проведення належного та швидкого огляду. Тривалий час до автомобіля ніхто на підходив та не проводив жодного огляду, тому він вимагав прибуття начальника зміни. Коли прийшов начальник зміни між ними виникла суперечка з приводу належного виконання працівниками прикордонної служби посадових обов`язків. В той час чув вимогу про припинення відео фіксації на телефон. Жодної зйомки не проводив, дій, які б перешкоджали для виконання службових обов`язків представникам Державної прикордонної служби України не вчиняв, оскільки навпаки просив та вимагав виконувати їх безпосередні обов`язки. Телефон тримав в руках та вимагав дотримання конституційних прав, дотримання вимог проходження митного огляду транспортного засобу, що відображено на відео зйомці працівників прикордонної служби. При складанні протоколу було порушено право на захист, оскільки вимагав залучити фахівця в галузі права. Не досліджувались мобільні телефони, які були вилучені на факт наявності відео чи аудіозапису в момент розмови з працівниками прикордонної служби. В матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази того, що ним проводилася відео чи аудіо фіксація, яка перешкоджала роботі працівників ДПСУ, однак чітко вбачається конфлікт, який виник між ним та працівниками ДПСУ. Вважає, що його вина у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП не доведена жодними доказами і грунтується лише на припущеннях, не зазначено як саме виявлено проведення аудіо та відео документування та яким чином він перешкоджав виконувати службові обов`язки. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( військова частина НОМЕР_1 ) подав відзив на позовну заяву та зазначив, що працівниками ДПСУ було вчинено усі необхідні дії для забезпечення затриманих осіб права на захист, повідомлено Центр безоплатної вторинної правової допомоги. Доказами, які були додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення за порушення режиму на території пункту пропуску позивачем були протокол про адміністративне правопорушення, рапорти військовослужбовців, диск з відеозаписом з місця вчинення правопорушення. Таким чином в справі міститься вся наявна інформація із фактичними даними про вчинення адміністративного правопорушення, за результатами оцінки яких посадовою особою ДПСУ було прийнято рішення про наявність факту порушення режиму в пункті пропуску та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. У пункті пропуску «Краківець» встановлені попереджувальні знаки про заборону використання засобів аудіо, відео документування. Позивача було ознайомлено з наказом начальника Мостиського прикордонного загону №27 від 15.03.2018, зокрема з п.3.5 та п.6.9, які містять відповідні заборони використання засобів аудіо, відео документування без дозволу або розпорядження посадової особи складу прикордонних нарядів в пункті пропуску та створення перешкод для виконання службових обов`язків працівниками контрольних органів і служб, про що свідчить особистий підпис позивача у протоколі про адміністративне затримання, протоколі про адміністративне правопорушення та постанові. Просить у позові відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Лущанець М.В. позов підтримали повному обсязі. Позивач дав пояснення аналогічні доводам зазначеним в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Прикордонної служби України( військова частина НОМЕР_1 ) Кортельов М.О. проти позову заперечив з обставин, викладених у відзиві на позовну заяву, просив в позові відмовити.

Відповідач - начальник відділення інспекторів прикордонної служби «Краківець» 1 категорії майор Вакар І.П. в судове засідання повторно не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце проведення судового розгляду. 30.07.2019 ОСОБА_2 надіслав заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутності , позов не визнає.

29.01.2019 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. 05.03.2019 в судовому засіданні залучено до участі в розгляді справи співвідповідачем - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( військову частину НОМЕР_1 ). Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями сторін. Судом задоволено клопотання позивача про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були очевидцями події. Також задоволено клопотання про виклик в судове засідання ОСОБА_5 , який складав протокол про адмінправопорушення. В подальшому під час розгляду справи позивач не наполягав на допиті свідка ОСОБА_4 . За повідомленням представника відповідача ОСОБА_5 переведений з прикордонного пункту «Краківець» в інший структурний підрозділ ДПСУ, а тому сторони на його допиті не наполягали.

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Згідно з ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З постанови про накладення адміністративного стягнення №331195 від 16.01.2019 вбачається, що 16 січня 2019 року о 09:00 год в пункті пропуску «Краківець» територія Яворівського району Львівської області прикордонним нарядом «Старший зміни прикордонних нарядів» у складі ст.л.-нт ОСОБА_5 було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 вид. 11.04.2018 року, орг.вл. 4690, який слідуючи на виїзд з України в Республіку Польща на транспортному засобі марки «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_3 під час проходження прикордонно-митного контролю спільно із гр. України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , використовував засоби аудіо, відео документування без дозволу або розпорядження посадової особи складу прикордонних нарядів в пункті пропуску та своїми діями створили перешкоди для виконання службових обов`язків працівниками контрольних органів і служб, чим порушив п.3.5 та п.6.9 Наказу начальника Мостиського прикордонного загону «Про режим в пункті пропуску «Краківець» та зони прикордонного контролю» від 15.03.2018 №27, який встановлений відповідно до п.19 ст. 1 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 202 КУпАП. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Відповідно до ст. 202 КУпАП порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду виїзду тягне за собою накладення штрафу на громадян від семи до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.19. ст.1 Закону України «Про прикордонний контроль» режим у пунктах пропуску через державний кордон - порядок перебування і пересування всіх осіб і транспортних засобів у межах території прикордонних залізничних і автомобільних станцій, морських і річкових портів, аеропортів і аеродромів, відкритих для міжнародного сполучення, а також здійснення іншої діяльності, пов`язаної з пропуском через державний кордон осіб, транспортних засобів та вантажів, який встановлюється наказом начальника органу охорони державного кордону, погодженим з органом доходів і зборів та керівником підприємства, на території якого розміщено пункт пропуску через державний кордон.

Відповідно до п.6.9 наказу начальника Мостиського прикордонного загону №27 від 15.03.2018 «Про режим в пункті пропуску «Краківець» та зони прикордонного контролю» під час перебування в зоні прикордонного контролю особам, які перетинають державний кордон, забороняється без дозволу або розпорядження посадової особи складу прикордонних нарядів використовувати засоби аудіо, фото та відео документування.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З протоколу про адміністративне затримання від 16.01.2019 вбачається, що ОСОБА_1 було затримано о 09:00 год 16.01.2019 з метою з`ясування обставин правопорушення, зокрема передбаченого ст.202 КУпАП. ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст.268 КУпАП, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне затримання. В графі «послуги захисника», у якій затриманій особі надається можливість зазначити бажання запросити захисника, ОСОБА_1 зазначив наступне «З протоколом не погоджуюсь порушення не вчиняв». Будь-яких клопотань про залучення захисника не зазначено. Водночас в протоколі про адміністративне затримання значаться відомості про повідомлення Центр безоплатної правової допомоги про затримання ОСОБА_1 ..

Тому покликання позивача ОСОБА_1 про те, що порушено його право на захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не підтверджені жодними доказами та спростовані відомостями, які містяться в протоколі про його затримання.

З оглянутого відеозапису, долученого до відзиву на позовну заяву, видно, що 16.01.2019 на неодноразову вимогу працівника Державної прикордонної служби України припинити проводити відео фіксацію та не порушувати встановлений режим у пункті пропуску через державний кордон ОСОБА_1 не реагував. На попередження інспектора прикордонного контролю про відповідальність за проведення відеозйомки та вимогу припинити таку, ОСОБА_1 відповів, щоб інспектор прикордонного контролю складав протокол про порушення, а він готовий нести відповідальність за таке порушення, оскільки він мусить зафіксувати те, що працівники прикордонної служби неналежно виконують свої обов`язки. В подальшому на вимогу інспектора про припинення відеофіксації ОСОБА_1 ствердив, що не буде припиняти. Також на запитання інспектора прикордонного контролю чи гр. ОСОБА_1 і надалі проводить зйомку та чи він попереджений про те, що не можна проводити зйомку, ОСОБА_1 дав ствердні відповіді так, після чого було подано команду «Бар`єр».

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , якого було затримано разом з ОСОБА_1 , ствердив, що ОСОБА_1 не проводив відеозапису, просто тримав телефон в руках. Працівники прикордонної служби вилучили в них мобільні телефони, а тому могли перевірити наявність відеозапису в мобільному телефоні.

Суд відхиляє покази свідка ОСОБА_6 , оскільки з відеозапису, наданого працівниками прикордонної служби, вбачається, що сам ОСОБА_1 на вимогу інспектора прикордонного контролю припинити відео зйомку відповів, щоб інспектор прикордонного контролю складав протокол про порушення, а він готовий нести відповідальність за таке порушення. Жодних заперечень з приводу не проведення відеозйомки на мобільний телефон не зазначав.

З протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №331193 від 16.01.2019 ОСОБА_1 16.01.2019 близько 09.00 год., перебуваючи у ВППр «Краківець» на території Яворівського району Львівської області, слідуючи з України до Республіки Польща, на транспортному засобі марки «Ауді» реєстраційний номер НОМЕР_3 , неодноразово проігнорував законну вимогу представника ДПСУ припинити використовувати засоби аудіо, відео документування, які він використовував без дозволу посадової особи складу прикордонних нарядів в ППр та припинити вчиняти дії, які створюють перешкоди для виконання службових обов`язків працівників контрольних органів і служб, тобто здійснив злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця ДПСУ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

З пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 185 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Постанова судді набрала законної сили.

Покликання позивача ОСОБА_1 на те, що його двічі за одні і ті ж дії притягнуто до адмінвідповідальності , не відповідають встановленим обставинам у справі, оскільки відповідальність за ст. 202 КУпАП настає за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду виїзду, а за ч. 1 ст. 185 КУпАП - за вчинення злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що постанова відповідача відповідає нормам чинного законодавства, оскільки останній діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.77, 242-244, 246, 268, 286 КАС України , суд
у х в а л и в :
в позові ОСОБА_1 до Начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Краківець» 1 категорії майора ОСОБА_2 , Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Прикордонної служби України про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та скасування постанови про притягнення до адмінвідповідальності відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М.Карпин