Справа № 420/4620/19
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4620/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) заяву за вхід. № 34719/19 від 24.09.2019 року про відмову від позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області в якому позивач просить:

- визнати дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо скасування дозволу на імміграцію в Україну - протиправними;

- скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Ухвалою суду від 06 серпняня 2019 р. відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

24.09.2019 року до суду надійшла заява про із відмовою від позову, на підставі статті 189 КАС України.

Розглянувши заяву, керуючись приписами КАС України, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

В заяві наданій представником позивача, вказано, що позивач відмовляється від позову. Суд звертає увагу, що відмова від позову передбачена приписами ст. 238 КАС України, яка регулює питання закриття провадження по справі.

Відмова від позову - це диспозитивне право позивача, передбачене приписами статтею 47 КАС України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) у своєму рішенні по справі "Меньшакова проти України" (Заява №377/02) від 08.04.2010 наголосив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі "право на суд", яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на "розгляд" спору судом (див., наприклад, рішення у справі "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ). Право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93)" (пункти 52-53).

Приписами ч. 1 п. 2 ст. 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі: якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Таким чином, суд дійшов до висновку про задоволення заяви позивача про відмову від адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Положеннями ч.1 ст.132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Крім того, приписами ч. 1 ст. 142 КАС України встановлено, що у разі відмови позивача від позову суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1536, 80 грн., що підтверджується квитанцією № ПН307 від 02.08.2019 р.

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 142 КАС України, судовий збір у розмірі п`ятдесяти відсотків, а саме: 768, 40 грн. підлягає поверненню.

Керуючись приписами ст. ст. 2, 6, 8, 142, п. 8 ч. 1 ст. 238, 256, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача за вхід. № 34719/19 від 24.09.2019 року про відмову від позову - задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання неправомірними дій щодо скасування дозволу на імміграцію - закрити.

Повернути ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , телефон НОМЕР_2 , е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з Державного бюджету суму судового збору у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) сплаченого згідно квитанції № ПН307 від 02.08.2019 р.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки визначені статтею 295, 296 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.