Справа № 120/519/19-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/519/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Альчук М.П.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

25 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Тичко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Вінницької обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Вінницької обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, позивач вважає, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки воно прийняте за відсутності його волевиявлення під час голосування.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що відповідно до розпорядження голови Вінницької обласної ради від 20.11.2018 року №267 "Про позачергову 36 сесію обласної ради 7 скликання" заплановано проведення пленарного засідання позачергової 36 сесії обласної ради 7 скликання 04.12.2018 року з внесенням на розгляд 8 питань та із розміщенням їх на офіційному веб-сайті обласної ради.

04.12.2018 року відбулося пленарне засідання 36 позачергової сесії обласної ради 7 скликання, на якому прийняте рішення "Про надання у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки для реакційних цілей без зміни цільового призначення та без вилучення її у постійного користувача".

Під час пленарного засідання позачергової 36 сесії обласної ради доповнено порядок денний 35 питаннями, серед яких був зазначений проект рішення. За порядок денний пленарного засідання позачергової 36 сесії обласної ради 7 скликання зі змінами та доповненнями проголосувала більшість з присутніх депутатів, в тому числі й позивач, про що свідчить витяг з протоколу № 36 пленарного засідання позачергової 36 сесії обласної ради 7 скликання.

Як свідчать матеріали справи, депутат обласної ради 7 скликання ОСОБА_2 під час голосування системою голосування "Рада-В" підтримав зазначений проект рішення в цілому.

Рішенням Вінницької обласної ради № 710 за більшістю проголосованих депутатів, вирішено надати в установленому порядку у довгострокове тимчасове користування лісову ділянку, яка знаходиться в постійному користуванні Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс", для рекреаційних цілей без зміни цільового призначення та без вилучення її у постійного користувача ТОВ "Терра-Грін Холдинг", терміном на 35 років.

Не погоджуючись із даним рішенням позивач звернувся до голови обласної ради з вимогою вважати його голос недійсним.

Листом від 04.12.2018 року головою обласної ради було повідомлено, що система голосування "Рада-В" на момент проведення позачергової 36 сесії була справна та перевірена на достовірність голосування, про що свідчить акт технічної перевірки системи від 03.12.2018 року. Також зазначено, що до перевірки системи запрошувались голови фракцій та голови постійних комісій, а також голова та члени лічильної комісії. Також вказано, що система голосування "Рада-В" не підключена до системи глобальної мережі Інтернет та є повністю замкненою, що унеможливлює втручання в результати та достовірність голосування депутатів.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст. 140, 141 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Статус голів, депутатів і виконавчих органів ради та їхні повноваження, порядок утворення, реорганізації, ліквідації визначаються законом.

Так, відповідно до п. 2 ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Статтею 45 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що обласна рада складається з депутатів, які обираються жителями відповідного міста, району в місті, району, області на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Частиною 4 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сесії ради скликаються: сільської, селищної, міської - відповідно сільським, селищним, міським головою; районної у місті, районної, обласної - головою відповідної ради.

У відповідності до ч. 12 зазначеного Закону, врегульовано, що сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Частиною 17 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством. Порядок доступу до засідань визначається радою відповідно до закону. Протоколи сесії ради є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

У відповідності до Регламенту Вінницької обласної ради сьомого скликання затвердженим рішенням 4 сесії обласної ради 7 скликання від 11.02.2016 року № 31 голосування в сесійній залі ради проводиться з використанням електронної системи "Рада", розпочинається після оголошення головуючим на засіданні і триває протягом 10 секунд після появи на табло спеціальної заставки з відліком часу та звукового супроводу.

На засіданні ради рішення з питань, що розглядаються, приймаються відкритим поіменним голосуванням.

Результати відкритого поіменного голосування з кожного питання порядку денного:

- оприлюднюються на офіційному веб-сайті ради в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку;

- є невід`ємною частиною протоколу сесії ради;

- надаються за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Дана норма кореспондується із положеннями ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"

Судом встановлено, що 04 грудня 2018 року під час пленарного засідання позачергової 36 сесії обласної Ради 7 скликання депутатами було доповнено порядок денний 35 питаннями, серед яких був проект рішення "Про надання у довгострокове користування лісової ділянки для рекреаційних цілей без зміни цільового призначення та без вилучення ії у постійного користувача". За порядок денний пленарного засідання позачергової 36 сесії обласної Ради 7 скликання зі змінами та доповненнями в цілому проголосувало 59 депутатів обласної Ради, в тому числі і позивач, про що свідчить витяг з Протоколу № 36 поіменного голосування пленарного засідання позачергової 36 сесії обласної Ради 7 скликання, який міститься в матеріалах справи (т. 1 а.с. 197-198). Окрім того, з пояснень представника відповідача вбачається, що після цього, депутатам обласної Ради 7 скликання було роздано порядок денний зі змінами та відповідними проектами рішень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач до початку голосування був ознайомлений із доповненим порядком денним та більше того сам за нього проголосував. Відтак, ОСОБА_2 реалізував своє право добровільного голосу.

Пунктами 1, 2 ст. 14 зазначеного Регламенту врегульовано, що сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Реєстрація депутатів, які прибули на сесію, розпочинається за годину до відкриття пленарного засідання ради, проводиться за пред`явленням депутатом посвідчення та одержання картки для голосування, що фіксується його особистим підписом в списку реєстрації депутатів в графі про одержання картки. При цьому депутатам видаються матеріали до засідання сесії.

Статтею 20 Регламенту Вінницької обласної ради 7 скликання вказано, що перед початком відкритого голосування, головуючий оголошує кількість пропозицій, що голосуються, уточнює їх зміст, нагадує, якою кількістю голосів (від загальної кількості депутатів, чи від кількості присутніх на сесії депутатів) може бути прийнято рішення.

Результати голосування по кожному питанню порядку денного висвітлюються на екрані електронної системи "Рада" поіменно із зазначенням "за", "проти", "утримався", "не голосував".

При голосуванні з одного питання кожний депутат ради має один голос і подає його за пропозицію, проти неї або ж утримується при голосуванні.

Після остаточного підрахунку голосів, головуючий на сесії оголошує результати голосування (рішення прийнято чи рішення не прийнято).

Посилання апелянта на те, що в порушення статті 20 Регламенту перед початком голосування за питанням № 10 головуючим не уточнено його зміст, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки жодних доказів в підтвердження вказаним обставинам позивачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що головуючим пленарного засідання вищезазначена процедура дотримана у відповідності до приписів Регламенту Вінницької обласної Ради, що також кореспондується з приписам ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Окрім того, згідно ст. 22 Регламенту Вінницької обласної ради рішення ради вважається прийнятим, якщо за нього подано більшість голосів від загального складу депутатів, крім випадків, коли Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" обумовлений інший порядок голосування, після чого рішення підписується головою ради, а у випадках, передбачених в п. 1 ст. 14 цього Регламенту - головуючим на сесії.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу поіменного голосування Вінницької обласної ради від 04.12.2018 року відносно питання № 10 проголосували "ЗА" 43 депутати, всього депутатів у Вінницькій обласній раді 84, на голосуванні були присутні 61 депутат. Отже, враховуючи положення ст. 22 зазначеного регламенту оскаржуване рішення вважається прийнятим, оскільки за нього проголосувала більшість від загального складу депутатів. Тому вважати незаконним оскаржуване рішення у суду не має жодних підстав.

Що стосується твердження позивача щодо помилкового зарахування його голосу при прийнятті оскаржуваного рішення радою, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" визначено, що на сесіях місцевої ради депутати місцевої ради на основі колективного і вільного обговорення розглядають і вирішують питання, віднесені до відання відповідної ради.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" зазначено, що пропозиції і зауваження, висловлені депутатами місцевої ради на сесіях ради або передані в письмовій формі головуючому на її пленарних засіданнях, розглядаються радою або за її дорученням постійними комісіями ради чи надсилаються на розгляд підзвітним і підконтрольним органам та посадовим особам місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, керівникам відповідних підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, які зобов`язані розглянути ці пропозиції і зауваження у строки, встановлені радою, і про результати розгляду повідомити безпосередньо депутатів місцевої ради, які внесли пропозиції чи висловили зауваження, а також відповідну раду.

Тобто, позивач, якщо він був не згодним із оскаржуваним рішенням, міг скористатися своїм правом депутата Вінницької обласної ради та подати зауваження з приводу оскаржуваного рішення або ж з приводу даного питання проголосувати негативно чи взагалі утриматися від голосування.

Також, беручи до уваги той факт, що позивач сам проголосував "ЗА", та те, що система "Рада-В" на момент проведення позачергової 36 сесії була справна та перевірена на достовірність голосування, відповідно даний факт унеможливлює втручання в результати, що свідчить про достовірність голосування депутатів.

При цьому, листом Вінницької обласної Ради від 27 листопада 2018 року № 207-20-1554 позивача було запрошено взяти участь у тестуванні системи голосування "Рада" до позачергової 36 сесії обласної Ради, однак ОСОБА_2 даний факт було проігноровано.

Окрім того, колегія суддів вважає непослідовним посилання позивача на порушення Регламенту та доповнення порядку денного 35 питаннями, оскільки ОСОБА_2 оскаржує лише одне рішення Вінницької обласної ради № 710 від 04 грудня 2018 року "Про надання у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки для реакційних цілей без зміни цільового призначення та без вилучення її у постійного користувача".

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та статті 8 КАС України, застосування правила про пріоритет норми з найбільш сприятливим для особи тлумаченням може бути здійснене також шляхом використання практики Європейського суду з прав людини.

Гарантії ст. 6 § 1 включають зобов`язання судів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (H. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їх справа була ретельно розглянута.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобов`язаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суоминен проти Фінляндії), § 36).

Ст. 6 § 1 зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент (Van de Hurk v. the Netherlands (ОСОБА_2 де Гурк проти Нідерландів), § 61; Garcнa Ruiz v. Spain (ОСОБА_3 проти Іспанії) [ВП], § 26; Jahnke and Lenoble v. France (Янке і Ленболь проти Франції) (dйc.); Perez v. France (Перез проти Франції) [ВП], § 81).

Стаття 8 Конституції України встановлює, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відтак, позивачем не надано достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а відповідач довів, що діяв з урахуванням вимог встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та вимог законодавства України.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 вересня 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.