Справа № 1340/4162/18
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 вересня 2019 року

Київ

справа №1340/4162/18

адміністративне провадження №К/9901/24470/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 у справі №1340/4162/18 за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з додатковою відповідальністю «УКР-МІДЬ» про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків,

в с т а н о в и в:

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДФС у Львівській області 22.08.2019 звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду. Одночасно відповідачем до касаційної скарги долучено заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 у справі №1340/4162/18.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку при поданні касаційної скарги позивач посилався на те, що на момент подання касаційної скарги вперше Головне управління ДФС у Львівській області, у зв`язку з несвоєчасним фінансуванням з державного бюджету та систематичним блокуванням рахунків податкового орану з метою здійснення безспірного списання коштів в рамках інших виконавчих проваджень, було з об`єктивних та неналежних від його волі обставин позбавлене можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у даній справі, що стало причиною її повернення заявнику. Одночасно, податковий орган зазначає, що приведення касаційної скарги у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме надання документа про сплату судового збору та своєчасне подання касаційної скарги при первинному зверненні до суду є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття касаційного провадження. Порушення порядку здійснення процесуальної дії касаційного оскарження не повинно впливати на доступ до правосуддя, оскільки повторне звернення до суду з касаційною скаргою відбулося, як вказує позивач, без зайвих зволікань.

Ухвалою Верховного Суду від 02.09.2019 касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 КАС України, у зав`язку з тим, що касаційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, а наведені позивачем у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження підстави визнані судом неповажними. Цією ж ухвалою заявнику визначено строк на усунення виявлених судом недоліків, терміном у десять днів з дня отримання копії даної ухвали, протягом якого особа має право надати суду заяву із зазначенням інших обґрунтованих підстав на підтвердження поважності причин пропуску такого строку з доданням належних доказів на їх підтвердження.

Вказану ухвалу Верховного Суду вручено представнику заявника 09.09.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху позивачем на адресу суду скеровано клопотання про усунення недоліків касаційної скарги з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку касаційного оскарження вдруге поданої касаційної скарги. Мотивуючи вказане клопотання позивач наводить доводи, які стали причиною пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, аналогічні тим, що були вказані позивачем при поданні касаційної скарги, та які судом було визнано неповажними. На переконання Головного управління ДФС у Львівській області, саме об`єктивні причини, що не залежали від волі останнього (відсутність коштів необхідних для сплати судового збору та періодичне безспірне списання коштів з рахунків позивача) унеможливили здійснення своєчасної сплати судового збору за подання касаційної скарги та повторного звернення з касаційною скаргою в межах визначених нормани КАС України процесуальних строків. Позивач вважає, що приведення касаційної скарги у відповідність до вимог КАС України (надання документа про сплату судового збору №1937 від 15.08.2019) та своєчасне подання касаційної скарги при первинному зверненні до суду є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття касаційного оскарження. Порушення порядку здійснення процесуальної дії касаційного оскарження не повинно впливати на доступ до правосуддя, адже повторне подання касаційної скарги відбулося без зволікань відразу після сплати судового збору.

Разом з тим, наведені податковим органом у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Недостатність бюджетних асигнувань, а також проведення безспірного списання коштів з рахунку суб`єкта владних повноважень може бути причиною, що ускладнює здійснення сплати судового збору за подання касаційної скарги, втім не надає особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень.

Особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.

Враховуючи те, що встановлений строк касаційного оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 у справі №1340/4162/18 закінчився 19.06.2019, а також факт звернення позивача до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою вперше без виконання процесуального обов`язку щодо сплати судового збору, для обґрунтування поважності пропуску строку касаційного оскарження, податковому органу слід було надати докази регулярного та послідовного вчинення активних дій (зокрема, з моменту виникнення права на касаційне оскарження до моменту повторного звернення до суду касаційної інстанції 22.08.2019) з метою виконання процесуального обов`язку зі сплати судового збору за подання касаційної скарги саме у даній справі.

Втім, таких доказів податковим органом не надано.

Також, суд касаційної інстанції зазначає, що податковим органом у клопотанні про поновлення пропущеного строку не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права на повторне звернення (після постановлення 05.08.2019 Верховним Судом ухвали про повернення касаційної скарги заявнику) до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в найкоротші строки. В поданні повторної касаційної скарги лише 22.08.2019 не вбачається наміру добросовісної реалізації належного особі права на касаційне оскарження судових рішень та забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги.

Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права в першу чергу повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для визнання, викладених позивачем у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 333 КАС України, -

у х в а л и в:

Відмовити Головному управлінню ДФС у Львівській області у поновленні строку на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 у справі №1340/4162/18.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 у справі №1340/4162/18 за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з додатковою відповідальністю «УКР-МІДЬ» про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

....................

....................

.....................

І.Я. Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова

Судді Верховного Суду