Справа № 440/3598/19
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 вересня 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/3598/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Удовіченко С.О., перевіривши матеріали подані Приватним підприємством "ПМДК-19",-

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2019 року Приватне підприємство "ПМДК-19" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду із скаргою на дії державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в якій просило визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області від 26 грудня 2014 року ВП №45862479 в сумі 1 320 476,65 грн. про стягнення виконавчого збору.

1. Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Разом з тим, всупереч вимогам Кодексу адміністративного судочинства України ПП "ПМДК-19" звернулося до суду зі скаргою.

2. Згідно із частиною першою статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Однак, всупереч вимогам Кодексу адміністративного судочинства України ПП "ПМДК-19" визначає сторонами скаржника та особу, чиї дії оскаржуються.

3. Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

В ході з`ясування питання, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, судом встановлено наступне.

За приписами пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак, ПП "ПМДК-19" не вказує ідентифікаційного коду, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти Полтавського районного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області.

Відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 132 цього Кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з положеннями частини першої статті 4 вказаного Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року - 1921 гривні.

Виходячи із суми, визначеної матеріалами позовної заяви, сума судового збору при зверненні з даним позовом до суду має становити 1987,15 грн (132 476,65 грн * 0,015).

ПП "ПМДК-19" не надано документу про сплату судового збору. Доказів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору не надано також.

Відповідно до частини сьомої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Однак, ПП "ПМДК-19" не надано оскаржуваної постанови або клопотання про її витребування.

За приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду , встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною другою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У скарзі ПП "ПМДК-19" просить суд поновити строки на оскарження дій / постанови державного виконавця та обгрунтовує поважність причин пропуску звернення до суду тим, що 02 вересня 2019 року по справі №917/1536/13 суддею господарського суду Полтавської області Киричуком О.А. винесено ухвалу про відмову у прийнятті скарги на дії державного виконавця.

Суд оцінюючи вищевказане приходить до висновку, що підстави, зазначені ПП "ПМДК-19" не можуть бути поважними, з огляду на наступне.

Як слідує із матеріалів поданих ПП "ПМДК-19" до суду, останнє оскаржує постанову державного виконавця від 26 грудня 2014 року, до Полтавського окружного адміністративного суду ПП "ПМДК-19" звернулося 25 вересня 2019 року (майже через п`ять років).

Посилання ПП "ПМДК-19" на ухвалу Господарського суду Полтавської області про відмову у прийнятті скарги, як на підставу поважності пропуску строку, суд вважає явно необгрунтованими з огляду на ті обставини, що:

- оскаржувана постанова складена 26 грудня 2014 року,

- до матеріалів поданих до суду ПП "ПМДК-19" додано Інформацію про виконавче провадження №45862479 із описом оскаржуваної постанови, яке отримане 10 липня 2019 року;

- заяву про закриття виконавчого провадження по стягненню виконавчого збору по ВП №45862479 подано 18 липня 2019 року;

- листом від 19 серпня 2019 року заяву розглянуто Полтавським районним відділом ДВС ГТУЮ у Полтавській області.

Так, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Обставини, зазначені позивачем в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, не є такими, оскільки належних обґрунтувань та доказів на підтвердження наявності поважних причин його пропуску, а саме наявності обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду позивачем, не наведено.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому строк в десять днів визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постанові 809/902/17 від 24 січня 2019 року.

При цьому, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011).

Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За приписами частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, то остання підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення та з доказами наявності таких причин.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 171, 172 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу Приватного підприємства "ПМДК-19" до Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання неправомірною та скасування постанови залишити без руху.

Позивачеві усунути недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду:

- позовної заяви оформленої відповідно до статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України у кількості для суду та сторін,

- документу про сплату судового збору у розмірі 1987,15 грн сплаченого на розрахунковий рахунок дійсний на момент оплати або доказу на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору,

- доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду,

- оскаржуваного рішення або клопотання про його витребування в разі відсутності у позивача.

Роз`яснити ПП "ПМДК-19", що в разі не усунення недоліків заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона буде йому повернута.

Копію ухвали направити ПП "ПМДК-19".

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.О. Удовіченко