Справа № 240/6791/19
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м.Житомир справа № 240/6791/19

категорія 113040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панкеєвої В.А.,

секретар судового засідання Бондаренко Д.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Горбовського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення та постанови,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати припис №ЖТ 0116/92/АВ/П від 15.01.2019 в частині встановлення порушення ч.1 ст.21 та ч.3 ст.24 КЗПП України щодо необхідності укладення трудових договорів з найманим працівником ОСОБА_3 ;

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЖИ 32/ЖТ0116/92/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 05.02.2019 в сумі 125190 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що на початку лютого 2019 року позивач отримав з Управління Держпраці в Житомирській області повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства, що мало відбутися 05.02.2019 в приміщенні Управління Держпраці в Житомирській області. З`явившись на вказаний час позивач ознайомився з актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю без укладення трудового договору та повідомлення ДФС, при цьому зі змісту акту слідувало, що інспекційне відвідування проведено за участю позивача. Позивач посилається на те, що участі в інспекційному відвідуванні не приймав, про його проведення інспектором праці повідомлений не був, з актом та приписом не ознайомлювався, а тому просив позов задовольнити.

Ухвалою судді від 21.05.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Позивач та представник позивача в судових засіданнях позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судових засіданнях проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 05.06.2019.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 призначено наказом Управління Держпраці у Житомирській області від 11.01.2019 № 76 (а.с.42-43).

Згідно направлення на проведення інспекційного відвідування від 11.01.2019 № 74/04 інспекційне відвідування проводилось з питань додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин позивачем (а.с.44).

Зі змісту акту інспекційного відвідування ЖТ0116/92/АВ від 15.01.2019 встановлено, що з 14 січня 2019 року по 15 січня 2019 року проведене інспекційне відвідування з питань оформлення трудових відносин з працівниками у ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення фактичної підприємницької діяльності за адресою: Житомирська обл., Олевський р-н , с.Варварівка, урочище "Осне" виробництво по виготовленню деревного вугілля.

Під час здійснення у межах повноважень державного контролю встановлено, що на день проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 працював один найманий працівник по 15.01.2019 різноробочим без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення ДФС про прийняття працівника на роботу, чим порушено вимоги ч.1 ст.21 КЗпП України та ч.3 ст.24 КЗпП України (а.с.13-15).

Акт підписаний кервіником об`єкта відвідування ОСОБА_1 без заперечень та зауважень до проведеного заходу (а.с.15).

Приписом про усунення порушень від 15.01.2019 №ЖТ 0116/92/АВ/П приписано оформити трудові відносини належним чином з найманим працівником ОСОБА_3 до 21.01.2019 (а.с.16).

Постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЖИ32/ЖТ0116/92/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 05.02.2019 начальник Управління Держпраці у Житомирській області, розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акта перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове соціальне страхування вирішив накласти штраф на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 125190,00 грн (а.с.17).

Вважаючи вказані припис і постанову протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року N 96 (далі - Положення N 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення N 96 встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року N 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Порядок N 295).

Відповідно до п.2 Порядку N 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Згідно п.4 Порядку N 295 форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню, оприлюднюються на офіційному веб-сайті Держпраці.

Відповідно до п.п.3 п.5 Порядку N 295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.

Згідно п.9 Порядку N 295 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Відповідно до п.11 Порядку N 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Згідно п.14 Порядку N 295 під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право: 1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; 2) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню; якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначені пунктом 10 цього Порядку; 3) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису; 4) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу перевірок об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником; 5) перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов`язки; 6) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства; 7) вимагати нерозголошення інформації, що становить комерційну таємницю або є конфіденційною інформацією об`єкта відвідування; 8) оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці; 9) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань, невиїзних інспектувань.

Відповідно до пунктів 16, 17 Порядку № 295 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою. Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Пунктами 19, 20 Порядку N 295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Частиною 1 статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Згідно з ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.265 КЗпП України визначено, що юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Як встановлено з матеріалів справи, на адресу Управління Держпраці у Житомирській області на ім`я начальника управління надійшла заява від 09.01.2019 від громадянина ОСОБА_4 про вирішення питання щодо оформлення трудових відносин. По змісту заяви вказує, що працює у ФОП ОСОБА_1 випалювачем вугілля без оформлення трудових відносин з жовтня 2018 року. Неодноразово звертався до роботодавця з проханням офіційного працевлаштування, однак отримував відмови (а.с.41).

На підставі наказу Управління Держпраці у Житомирській області від 11.01.2019 № 76 та направлення від 11.01.2019 № 74/04 проведено захід державного контролю щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів у формі інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин (а.с.42-44).

За результатами проведеного інспекційного відвідування було складено акт, яким зафіксовано порушення ч.1 ст.21 та ч.3 ст.24 КЗпП України в частині фактичного допуску до роботи одного працівника без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника, та повідомлення територіального органу ДФС про прийняття працівника на роботу (а.с.13-15).

За результатами встановлених порушень інспектором праці Тимощук Т.П. приписом від 15.01.2019 №ЖТ0116/92/АВ/П зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути порушення до 21.01.2019 (а.с.16).

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи) передбачено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509 (далі - Порядок № 509)

Так, пунктом 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Пунктом 6 Порядку № 509 визначено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Як встановлено з матеріалів справи і не заперечується сторонами, позивачу 24.01.2019 засобами поштового зв`язку було направлено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу від 24.01.2019. Розгляд справи було призначено на 05.02.2019 о 11:00 (а.с.88-89).

Таким чином, Управлінням відповідно до п.6 Порядку № 509 завчасно направлено на адресу позивача повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу, у зв`язку з чим позивач вважається повідомленим належним чином та вчасно.

Позивач посилається на те, що у зазначений час прибув до начальника Управління Держпраці у Житомирській області та вперше ознайомився з актом інспекційного відвідування №ЖТ0116/92/АВ від 15.01.2019, який складено в с.Варварівка Олевського р-ну за місцем фактичного провадження ним господарської діяльності. Вказує, що участі в інспекційному відвідуванні не приймав, про його проведення інспектором праці повідомлений не був, з актом та приписом до 05.02.2019 не ознайомлювався, виявив, що підпис від його імені на вказаних документах виконаний іншою особою.

Як видно зі змісту акту інспекційного відвідування, інспектором праці Тимощук Т . П. вказано, що заходи державного контролю здійснено інспектором у присутності ФОП ОСОБА_1 (а.с.13).

Позивач пояснив, що під час візиту в управління, 05.02.2019, заперечував проти складених матеріалів, оскільки під час інспекційного відвідування не був присутній, а підписи на документах йому не належать. Однак його пояснення не були прийняті до уваги.

В позовній заяві позивач зазначає, що з метою захисту своїх прав та доведення вказаних обставин звернувся до Житомирського відділення Київського НДІСЕ щодо проведення почеркознавчого дослідження та 25.03.2019 отримав висновок експерта за результатами проведення почеркознавчого дослідження № 454/506-509/19-25.

Зі змісту висновку експерта від 25.03.2019 № 454/506-509/19-25 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 :

- у графах "Пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності", "З протоколом ознайомлений(на)" Протоколу про адміністративне правопорушення №ЖТ0116/92/АВ/П/ПТ від 15.01.2019;

- у графі "Керівник об`єкта відвідування або уповноважена ним особа" Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЖТ0116/92/АВ від 15.01.2019;

- у графі "Керівник суб`єкта господарювання або уповноважена ним особа" Припису про усунення виявлених порушень № ЖТ 0116/92/АВ/П від 15.01.2019 - виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів.

Підписи від імені ОСОБА_1 у вищенаведених графах виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с.20-23).

Суд звертає увагу, що доказів ознайомлення ОСОБА_1 із направленням на проведення інспекційного відвідування до матеріалів справи відповідачем не надано.

Зі змісту пояснень інспектора праці Тимощук Т .П . встановлено, що 15.01.2019 ФОП ОСОБА_1 матеріали перевірки та надане пояснення підписував особисто, про, що можуть засвідчити свідки (а.с.47).

Однак, як встановлено судом, підписи на вищевказаних документах суб`єкту господарювання не належать, що спростовує надані інспектором пояснення.

Таким чином, факт того, що ФОП ОСОБА_1 під час проведення інспекційного відвідування, складення акту, припису про усунення порушень не був присутній доведено наявними в матеріалах справи доказами.

Суд звертає увагу на те, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Прийняття юридично значущих рішень виключно на підставі закону, так само як і неухильне дотримання юридичної процедури їх прийняття є проявом принципу законності і має сутнісне значення для забезпечення прав особи, стосовно якої суб`єкт владних повноважень таке рішення приймає. Дотримання принципу законності є гарантією недопущення свавілля з боку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, що є однією з передумов дотримання принципу верховенства права, який відповідно до ст.8 Конституції України визнається і діє в Україні.

Крім того, твердження відповідача, що відносини між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 містять ознаки трудових відносин не доведені належними доказами.

Суд наголошує, що договори з громадянами на використання їх праці можуть укладатися за трудовим договором або цивільно-правовою угодою. Основною відмінністю угод цивільно-правового характеру від трудових договорів є те, що перші регламентуються ЦК України, а трудові КЗпП України. Заборони на укладення договорів цивільно-правового характеру між підприємством і працівником на виконання робіт чи надання послуг, законодавством не встановлено.

Слід зауважити, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

З огляду на наведене, відповідачем не доведено факту наявності між позивачем та громадянином ОСОБА_3 трудових відносин, що мали постійний характер за певною кваліфікацією.

Натомість, як встановлено з матеріалів справи, між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір підряду № 1 від 02 січня 2019, терміном до 30 січня 2019, предметом якого є надання послуг, що пов`язані з вивантаженням вантажу (деревного вугілля) належного замовнику (а.с.28-29).

Отже, у даній справі між позивачем та ОСОБА_3 існували договірні, а не трудові відносини.

Як зазначив Європейський суд, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ( "Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява № 36900/03, п.37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер`їлдіз проти Туреччини", пункт 128, та "Беєлер проти Італії", пункт 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", пункт 74).

Відповідно до вимог ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Аналіз норм чинного законодавства та обставин справи, дозволяють зробити висновок, що з урахуванням відсутності встановленого факту існування трудових відносин між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_3 на момент проведення інспекційного відвідування, припис та постанова Управління Держпраці у Житомирській області є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зауважує, що відповідачем не надано доказів на підтвердження додержання процедури проведення інспекційного відвідування, правомірності винесених припису та постанови та не обґрунтовано наявність порушень трудового законодавства у ФОП ОСОБА_1 .

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що припис від 15.01.2019 №ЖТ0116/92/АВ/П та постанова від 05.02.2019 №ЖИ32/ЖТ0116/92/АВ/П/ТД-ФС винесені з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позов задоволенню в повному обсязі.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 2020,40 грн, про, що свідчить квитанції № 84085 від 08.04.2019 та № 0.0..1 від 10.05.2019 (а.с.4-5).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позову, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Управління Держпраці у Житомирській області сплаченого судового збору у сумі 2020,30 грн.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Житомирській області від 15.01.2019 №ЖТ0116/92/АВ/П щодо встановлення порушення ч.1 ст.21 та ч.3 ст.24 КЗпП України.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області (вул. Шевченка, 18-а, Житомир, 10008, ) №ЖИ32/ЖТ0116/92/АВ/П/ТД-ФС від 05.02.2019 про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_2 ) у розмірі 125190 грн.

Стягнути з Управління Держпраці у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 2020,30 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Панкеєва

Повне судове рішення складене 26 вересня 2019 року