Справа № 500/1389/19
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1389/19

25 вересня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Заблоцька І.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Цимбалістий Т.О.

представника відповідача Семенова А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області (надалі, відповідач), в якому просила, з урахуванням заяви про уточнення:1)визнати протиправним та скасувати рішення Лановецької міської ради №829 від 26.12.2018 року про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 передачі земельної ділянки у власність; 2) зобов`язати Лановецьку міську раду на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.05.2018 року та прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:004:1028.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з урахуванням судового рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року у справі №1940/1941/18, заяву позивача від 31.05.2019 року було розглянуто на сесії Лановецької міської ради. Однак, рішенням Лановецької міської ради №829 від 26.12.2018 року позивачу було відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,0600 га за кадастровим номером :02:004:1028 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 , і передачі земельної ділянки у власність у зв`язку з: порушенням умов встановлення сервітуту; виправленнями в технічній документації; накладенням зовнішньої межі земельної ділянки на цегляну споруду, яка розташована на земельній ділянці Лановецької міської ради; зміщенням зовнішньої межі земельної ділянки по відношенню до встановленої огорожі. Позивач вважає, що зазначене рішення Лановецькою міською радою було прийняте безпідставно, підстави для відмови відповідачем є надуманими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства. Тому просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 08.07.2019 року. У вказаний строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання в даній справі призначено на 31.07.2019 року о 11:00 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

У строк, встановлений судом, представник відповідача подав до суду відзив, в якому зазначив наступне. У рішенні Лановецької міської ради від 26.12.2018 року №829, з урахуванням змін, внесених рішенням Лановецької міської ради №1138 від 12 липня 2019 року, були викладені недоліки технічної документації, що і стали причиною прийняття оскаржуваного рішення: порушення умов встановлення сервітуту; виправлення в технічній документації; накладення зовнішніх меж земельної ділянки на споруду, яка розташована на земельній ділянці Лановецької міської ради; зміщення зовнішньої межі земельної ділянки на споруду, яка розташована на земельній ділянці Лановецької міської ради. Щодо порушення умов встановлення сервітуту зазначив, що земельний сервітут зазначений у технічній документації та витягу від 16.03.2017 року не встановлювався ні в один із визначених законом способів. Земельна ділянка, на яку позивачем виготовлена технічна документація, межує із земельною ділянкою державної форми власності, загальною площею 0,1478 га, на якій розміщені об`єкти оборони, а також із земельною ділянкою комунальної форми власності загальною площею 0,0200 га. Сервітут, встановлений в технічній документації площею 0,0055 га надає право проходу та проїзду на велосипеді, право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху до земельної ділянки державної форми власності, на якій розміщені об`єкти оборони. Вважає, що територіальна громада міста Ланівці у випадку затвердження поданої позивачем технічної документації буде позбавлена доступу до земельної ділянки комунальної форми власності, а зобов`язання Лановецької міської ради затвердити дану технічну документацію призведе до "узаконення" сервітуту, встановленого із порушенням вимог чинного законодавства. Щодо виправлення в технічній документації, вважають, що дані виправлення є підробленням документів, що потягнули за собою неправильне внесення відомостей до Єдиного державного земельного кадастру. Щодо накладення зовнішніх меж земельної ділянки на споруду, яка розташована на земельній ділянці Лановецької міської ради, зазначено, що у випадку затвердження технічної документації збудована споруда розташовуватиметься одночасно на земельній ділянці позивача та земельній ділянці територіальної громади. Щодо зміщення зовнішньої межі земельної ділянки по відношенню до встановленої огорожі, вказано, що частина земельної ділянки перебуває в користуванні позивача, проте не відображена та не входить до земельної ділянки, на яку розроблена технічна документація. Таким чином, представник відповідача вважає, що затвердження технічної документації є можливим після внесення змін та виправлення відповідних недоліків. Тому, позов не визнається, у задоволенні позову просив відмовити повністю.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що подана на затвердження технічна документація містить акт встановлення в натурі та погодження меж земельної ділянки, який підписаний міським головою ОСОБА_3 , землевпорядником ОСОБА_4 . Відповідно до цього акту встановлено, що спірних питань та претензій з боку суміжних землекористувачів (землевласників) немає. Також вказав, що зазначена технічна документація у встановленому порядку загалом погоджена начальником відділу Держгеокадастру, начальником відділу містобудування та архітектури Лановецької РДА та міським головою. Ці погодження не містять наявності зауважень, які зазначені в оскаржуваній відмові. На думку сторони позивача, затвердження технічної документації відповідачем не може "узаконити" сервітут. Вважає, що саме передбачена Державним земельним кадастром наявність земельного сервітуту на право проходу та проїзду на велосипеді, право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху дає можливість доступу до земельної ділянки комунальної власності. Зазначив, що виправлення в технічну документацію були внесені не позивачем, а начальником відділу Держгеокадастру в Лановецькому район при погодженні технічної документації. Вказав, що відсутні накладення зовнішньої межі земельної ділянки на споруду, яка розташована на земельній ділянці Лановецької міської ради. Крім цього, право власності на споруду не оформлено у встановленому законом порядку. Також зазначив, що відповідач не повідомив ні розробника, ні позивача у визначений законом термін про причини (підстави) відмови у затвердженні технічної документації. Вважає, що відповідачем не надано доказів і не вказано, які конкретно вимоги законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, документації із землеустрою порушено розробником технічної документації.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив наступне. В технічній документації міститься Акт прийому-передачі межових знаків на зберігання без зазначення дати підписання цього акту. Даний акт підписаний міським головою, проте землевпорядник даний акт не підписував. Вказав, що межа земельної ділянки, яка позначена координатами А-Б належить громадянину, проте не зазначено прізвище даного громадянина та, відповідно, не погоджено з ним суміжних меж земельної ділянки. Вказав, що акт прийому-передачі межових знаків на зберігання не був погоджений ще одним власником суміжної ділянки - органами Збройних Сил України (Лановецький районний військовий комісаріат). На думку сторони відповідача, дані факти свідчать про невідповідність технічної документації вимогам передбачених підпунктом "з" частини дев`ятої статті 55 Закону України "Про землеустрій". Крім цього, вказав, що після погодження кадастрового плану міським головою, до нього були внесені виправлення шляхом нанесення сервітуту, який надає доступ до земельної ділянки державної форми власності, а кадастровий план в тому вигляді, в якому він був поданий на затвердження, не погоджувався міським головою. Також зазначив, що у спірному випадку у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вказано, що земельна ділянка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що не відповідає дійсності, адже дана земельна ділянка належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста Ланівці. Вважає, що подана на затвердження технічна документація не відповідає вимогам закону, зокрема статті 100 Земельного кодексу України, статтям 31, 55, 55-1 Закону України "Про землеустрій".

31.07.2019 року у відкритому судовому засіданні відкладено розгляд справи до 09.09.2019 року о 14:30 год.

09.09.2019 року у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 18.09.2019 року о 11:30 год.

18.09.2019 року у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 25.09.2019 року о 11:30 год.

25.09.2019 року позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити повністю з мотивів, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні повністю, з мотивів, наведених у відзиві на позов, запереченнях на відповідь на відзив.

Судом встановлено, що Рішенням Лановецької міської ради № 1241 від 04 жовтня 2010 року позивачу надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою, що посвідчує право користування земельною ділянкою згідно договору купівлі-продажу 1/2 житлового будинку з надвірними господарськими будівлями площею 0,0250 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 .

Рішенням Лановецької міської ради № 253 від 16 червня 2011 року внесено зміни в пункт 1 рішення Лановецької міської ради № 1241 від 01 жовтня 2010 року, змінивши площу земельної ділянки із 0,0250 га на орієнтовну площу до 0,0600 га.

В подальшому, на підставі заяви гр. ОСОБА_1 , відповідно до завдання виданого замовником, у відповідності з рішенням Лановецької міської ради, ФОП ОСОБА_5 розроблено технічну документацію землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) землевласника гр. ОСОБА_1 площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

01.02.2017 року позивач звернулася до Міського голови із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки в АДРЕСА_1 . До вказаної заяви позивачем були додані копії: технічної документації, витягу з державного земельного кадастру та рішення виконавчого комітету.

Листом Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області від 01.03.2017 року №18/03-14 зазначено, що комісія з питань АПК рекомендує позивачу повторно звернутися до виконавця робіт ФОП ОСОБА_5 про врегулювання питання щодо доступу до вільної земельної ділянки комунальної власності, яка межує із земельною ділянкою позивача, а саме земельного сервітуту - 03.03.01 право проходу та проїзду на велосипеді право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, та внесення виконавцем коректив у кадастровий план. Даним листом також зазначено про необхідність погодження кадастрового плану з сервітутним користуванням з Лановецькою міською радою.

Після цього, 31.05.2018 року позивач звернулась до Міського голови із заявою, в якій просила затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 . Разом із вказаною заявою позивачем також подано копію технічної документації, копію витягу з державного земельного кадастру, копію рішення виконавчого комітету.

02.07.2018 року Лановецькою міською радою Лановецького району Тернопільської області у листі №178/03-14 позивачу повторно надано рекомендації постійної комісії міської ради з питань АПК , земельних відносин, екології, містобудування та архітектури, а саме: повторно звернутися до виконавця робіт ФОП ОСОБА_5 про врегулювання питання щодо доступу до вільної земельної ділянки комунальної власності, яка межує із земельною ділянкою позивача, а саме земельного сервітуту - 03.03.01 право проходу та проїзду на велосипеді право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, та внесення виконавцем коректив у кадастровий план. Даним листом також зазначено про необхідність погодження кадастрового плану з сервітутним користуванням з Лановецькою міською радою.

23.11.2018 року позивач звернулась із заявою до Міського голови, в якій просила винести її заяву на розгляд сесії міської ради та затвердити подану технічну документацію, з врахуванням рекомендацій постійної комісії з питань АПК, земельних відносин, екології, містобудування та архітектури від 27.02.2018 року.

На виконання Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року у справі №1940/1941/18, 26.12.2018 року Лановецькою міською радою Лановецького району Тернопільської області прийнято Рішення №829 "Про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр.Поліщук в АДРЕСА_1 а передачі земельної ділянки у власність". Дане рішення було направлене позивачу 10.01.2019 року разом з листом Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області №41/03-11.

12.07.2019 року Лановецькою міською радою Лановецького району Тернопільської області прийнято рішення №1138 "Про внесення змін до рішення сесії Лановецької міської ради від 26.12.2018 року №829 "Про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр.Поліщук в АДРЕСА_1 та передачі земельної ділянки у власність" шляхом виключення у пункту 1 слова "цегляну".

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що частиною другою ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

У відповідності до частини другої ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом ст. 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 78 цього Кодексу передбачено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом частини першої ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Згідно з частинами восьмою та дев`ятою ст.118 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно зі ст. 121 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), кожен громадянин України має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Системний аналіз норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що результатом розгляду клопотання зацікавленої особи про затвердження проекту землеустрою є підготовлений відповідний проект рішення та винесення його на обговорення на пленарному засіданні сесії відповідної ради та прийняття за наслідками його розгляду відповідного рішення.

Частиною чотирнадцятою статті 186 ЗК України передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності; власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.

Частиною шістнадцятою ст. 186 ЗК України передбачено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії цих висновків є необмеженим.

У розумінні частини сімнадцятої ст.186 ЗК України, підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Суд вважає, що дана підстава є вичерпною та не підлягає широкому трактуванню.

Як вбачається з матеріалів даної справи, Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року у справі №1940/1941/18 визнано протиправною бездіяльність Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області щодо нерозгляду у встановленому порядку заяви ОСОБА_1 від 31 травня 2018 року стосовно затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки в АДРЕСА_1 а площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:004:1028; зобов`язано Лановецьку міську раду Лановецького району Тернопільської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 травня 2018 року стосовно затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки в АДРЕСА_1 а площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:004:1028 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Дане рішення набрало законної сили 02.01.2019 року.

Частиною четвертою ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання вказаного рішення відповідачем було розглянуто заяву позивача від 31.05.2018 року, внаслідок чого на ІІ пленарному засіданні 26.12.2018 року Лановецькою міською радою Лановецького району Тернопільської області прийнято Рішення №829 "Про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр.Поліщук в АДРЕСА_1 а передачі земельної ділянки у власність".

Зі змісту оскаржуваного рішення відповідача слідує, що суб`єктом владних повноважень відмовлено позивачу у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 передачі земельної ділянки у власність у зв`язку із: порушенням умов встановлення сервітуту; виправленнями в технічній документації; накладенням зовнішньої межі земельної ділянки на цегляну споруду, яка розташована на земельній ділянці Лановецької міської ради; зміщенням межі земельної ділянки по відношенню до встановленої огорожі.

Однак, на думку суду, відповідачем у спірному випадку не враховано норми статті 186 ЗК України та не наведено фактів, що підтверджують невідповідність технічної документації позивача вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації, про що судом не здобуто, а сторонами у справі не подано до суду достатніх, належних та допустимих доказів.

При цьому, суд приймає до уваги твердження сторони позивача, що технічна документація, яка розроблена виконавцем робіт із землеустрою у встановленому законом порядку погоджена із начальником відділу Держгеокадастру, начальником відділу містобудування та архітектури та міським головою, однак на момент такого погодження відповідні зауваження, що стали причиною відмови у затвердженні технічної документації із землеустрою, були відсутні.

Крім того, суд зазначає, що у розумінні частини вісімнадцятої ст.186 ЗК України, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України "Про землеустрій"; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт. Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження документації із землеустрою іншими органами.

В той же час, судом не береться до уваги посилання сторони відповідача на порушення умов встановлення сервітуту, оскільки в ході розгляду даної справи судом не здобуто, а сторонами не подано до суду доказів, що підтверджують чи спростовують наявність встановленого сервітуту та реєстрацію його у встановленому законом порядку.

Щодо твердження сторони відповідача про непогодження технічної документації із власником суміжної земельної ділянки - органами Збройних Сил України, на думку суду, Лановецька міська рада Лановецького району Тернопільської області не може представляти інтереси ІНФОРМАЦІЯ_1 при вирішенні відносин власності на земельну ділянку та споруди. При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_2 не є учасником даної адміністративної справи.

Також, вирішуючи даний спір, судом не береться до уваги посилання сторони відповідача щодо внесених виправлень в технічну документацію, оскільки сторонами в ході розгляду справи не подано доказів, які б підтвердили б неправомірність внесених виправлень.

При прийнятті рішення по суті, суд також не приймає до уваги як підставу для відмови накладення зовнішньої межі земельної ділянки на цегляну споруду, яка розташована на земельній ділянці Лановецької міської ради, оскільки суду не подано документів, які підтверджують правомірність влаштування зазначеної споруди.

Крім того, суд вважає, що питання зміщення зовнішньої межі земельної ділянки по відношенню до встановленої огорожі може бути вирішене загальним судом.

Згідно із частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Також суд вважає за необхідне підкреслити, що у відповідності до Рекомендацій № К (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи, державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган з кількох юридично допустимих рішень може обирати те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Водночас, суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів.

При цьому, суд вважає, що питання про затвердження розробленого проекту землеустрою є виключною компетенцією відповідача, а тому у даному випадку належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.05.2018 року щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:004:1028, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 вказаного Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Щодо клопотання позивача, зазначеного у прохальній частині позовної заяви, про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Лановецької міської ради подати протягом 1 місяця з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У контексті наведеного, встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. А тому суд вважає, що у встановленні судового контролю шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання рішення суду слід відмовити.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір у відповідності до ст. 139 КАС України підлягає до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкт владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області №829 від 26.12.2018 року "Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 а передачі земельної ділянки у власність".

3.Зобов`язати Лановецьку міську раду Лановецького району Тернопільської області на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.05.2018 року щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:004:1028, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області (Тернопільська область, Лановецький район, м.Ланівці, вул.Незалежності, 34, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ід.№ НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 768 (сімст шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплачений у відповідності до квитанції №10 від 05.06.2019 року та судовий збір у розмірі 768 (сімст шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплачений у відповідності до квитанції №0.0..1 від 05.07.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 вересня 2019 року.

Головуюча суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.