Справа № 296/6013/19
Суддя: Рожкова О. С.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/6013/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі судді Рожкової О.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Хмельницькій області капрала поліції Мандзія Романа Едуардовича про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову серії ЕАВ №1217080 від 10.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.06.2019 року, керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Чернівці-Житомир рухався зі швидкістю відповідно до правил дорожнього руху. Близько 10 год. 20 хвилин на АЗС, що знаходиться поблизу кільцевої розв`язки перед м.Хмельницький на вказаному автошляху до позивача підійшов поліцейський ОСОБА_2 , який повідомив про перевищення швидкості позивачем о 09 год. 34 хв. у населеному пункті, назву якого не зміг назвати. Зазначає, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 №5-РП/2015 розгляд справи безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцем знаходження органу, уповноваженого Законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст.ст.257, 268, 277, 278, 279, 2080 КУпАП. Вказане призвело до порушення прав позивача. Вказав, що оскільки він оспорював факт правопорушення, то поліцейській зобов`язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення та долучити його до постанови. Крім того зазначає, що відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 прилад "TruCan", номер якого у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки є У3197-12, з даного реєстру виключений, а Наказом МВС України від 26.12.2018 №1052, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 09.01.2019 за №19/32990 наказ МВС України від 01.03.2010 №33, за яким до переліку технічних засобів, що використовуються у підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушення ПДД входив прилад TruCam, скасовано. Будь-якого іншого нормативно-правового акту, який дозволяє використання Національною поліцією зазначеного приладу для вимірювання швидкості руху транспортних засобів не існує та відповідачем не надано. В оскаржуваній постанові, в порушення вимог ст.283 КУпАП не зазначено населений пункт, де позивачем нібито вчинено правопорушення. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою, винесеною без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та просить скасувати останню.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 21.06.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін у судове засідання (а.с.26).

Копію ухвали суду про відкриття провадження направлено сторонам для відома. Відповідачеві також направлено копію позовної заяви з доданими до неї дододатками (а.с.27).

17.07.2019 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що твердження позивача не відповідають дійсності, вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Вказав, що саме інспектор, як посадова особа, уповноважений розглядати справи та притягувати до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП шляхом винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення в такому випадку не складається відповідно до вимог ст.258 КУпАП. Відповідач мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення. Факт порушення позивачем правил дорожнього руху зафіксовано із застосуванням лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС 000770, який отримав сертифікат затвердженого типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року №UA-МІ/1-2903-2012. Крім того, у постанові зазначено, що правопорушення вчинено у межах 2018 км (а.с.29-55).

Ухвалою від 31.07.2019 року продовжено строки розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

05.08.2019 від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії диску з відеозаписом (а.с.60-62).

Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Встановлено, що 10.06.2019 року інспектором УПП в Хмельницькій області капралом поліції Мандзієм Р.Е. винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1217080, у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У постанові зазначено, що 10.06.2019 року о 09 год. 34 хв., водій, керуючи транспортним засобом перевищив встановлені обмеження руху в населеному пункті на 30 км/год, чим допустив порушення п.12.4 ПДР України. Швидкість руху вимірювалася приладом TruCam 000770 (а.с.24)

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Щодо доводів позивача про недотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, з посиланням на Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 (надалі - Рішення) суд зазначає наступне.

Зазначеним Рішенням визначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також, Конституційний Суд у вказаному рішенні звернув увагу на те, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Разом із тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14 липня 2015 року № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

Крім того, рішення № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року прийняте Конституційним Судом України раніше Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху". Внесені зміни стосувались зокрема положень статей 33, 221, 258, 276 КУпАП.

В свою чергу, питання стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху "за місцем вчинення" чи "на місці вчинення", було доповнено та деталізовано положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення шляхом внесення змін в липні 2015 року, у відповідності до яких перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, викладений в частині 1 статті 258 КУпАП, доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції у відповідності до частині 1 статті 222 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена зокрема, ч. 1, 2, 3 і 5 статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв. Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення внаслідок чого провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, не здійснюється.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови зафіксовано на відео з нагрудної камери, що міститься на наданому відповідачем диску, відповідно до якого поліцейський ознайомив позивача з його правами, порядком сплати штрафу і оскарження постанови про адміністративне правопорушення. Позивач заперечував факт порушення, пояснив, що рухався транспортним засобом в межах дозволеної швидкості (а.с.61).

Водночас, за змістом оскаржуваної постанови, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало порушення ним вимог п.12.4 ПДР.

Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Межі населеного пункту відображаються відповідними знаками.

Знак 5.45 "Початок населеного пункту" застосовується для позначення початку населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знак 5.46 "Кінець населеного пункту" місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

З наведених норм можна дійти до висновку, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є перевищення дозволеної швидкості саме у населеному пункті, межі якого позначаються дорожніми знаками 5.45 та 5.46.

Об`єктивною стороною вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 КУпАп є перевищення швидкості саме у населеному пункті, що відповідно до ст. 283 КУпАП повинно бути відображено у постанові, якою особу притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 122 ч.1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також, вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення визначено ст.283 КУпАП, та Розділом IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Так, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з наданого позивачем примірника постанови про накладення адміністративного правопорушення серії у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1217080, у Розділі №6 «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення.

Посилання відповідача, що у розділі постанови «обставини вчинення правопорушення» наявне зазначення, що правопорушення вчинено у межах 218 км не підтверджується самим змістом зазначеного ним розділу, а з роздруківки фотознімка, здійсненого приладом TruCam LTI20/20 № ТС000770, вбачається фіксування швидкості на 220 км з дистанції 40,7 м до автомобіля (а.с.37).

Таким чином суд приймає до уваги доводи позивача щодо невідповідності змісту оскаржуваної постанови вимогам ст.283 КУпАП, тобто складеної в порушення зазначених вимог.

Крім того, в обґрунтування позовних вимог про незаконність використання приладу TruCam для вимірювання швидкості руху транспортного засобу позивач посилався на наявність наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 відповідно до якого прилад TruCam, номер якого у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки є У3197-12, з даного реєстру виключений та на те, що наказ МВС України від 01.03.2010 №33, за яким до переліку технічних засобів, що використовуються у підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушення ПДД входив прилад TruCam скасовано.

На підтвердження законності використання вимірювального приладу TruCam 000770 відповідачем надано свідоцтво державного підприємства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ ЦЕНТР СТАНДАРТИЗАЦІЇ, МЕТРОЛОГІЇ, СЕРТИФІКАЦІЇ ТА ЗАХИСТУ ПРАВ СПОЖИВАЧІВ" про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13731 від 21 грудня 2018 року - лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI20/20 № ТС000770 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Свідоцтво чинне до 21 грудня 2019 року (а.с.38) та ряд дозвільної документації на використання даного приладу (а.с.39,40,41-42).

Водночас, наказом МВС України від 26.12.2018 року №1052, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 09.01.2019 за №19/32990 (опубліковано у видавництві Офіційний вісник України 08.02.2019 №11, стор.380), скасовано наказ МВС України від 01.03.2010 №33, за яким до переліку технічних засобів, що використовуються у підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушення ПДД входив прилад TruCam (а.с.14-16).

Оскільки відповідачем не надано нормативно-правового акту, яким підтверджуються підстави використання приладу TruCam після набрання чинності 08.02.2019 наказу МВС України від 26.12.2018 №1052, суд погоджується з доводами позивача в частині.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 19, 241-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ №1217080 від 10.06.2019 про накладення адміністративного стягнення, винесену інспектором УПП в Хмельницькій області капралом поліції Мандзієм Романом Едуардовичем, 1 батальйону, 4 роти по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП та закрити справу.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядок, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.Житомира, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України ( в редакції Закону №2147- VIIІ) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Позивач:

ОСОБА_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:

Поліцейський УПП у Хмельницькій області

Мандзій Роман Едуардович

адреса місцезнаходження:

м.Хмельницький, пров.Коцюбинського,35/2

Cуддя О. С. Рожкова