Справа № 140/2454/19
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

25 вересня 2019 рокуЛуцькСправа № 140/2454/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Лозовського О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Релігійна організація «Релігійна громада Покрови Пресвятої Богородиці Православної церкви України село Нуйно Камінь-Каширського району Волинської області» про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження в частині,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Волинської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій щодо проведення реєстрації змін до статуту Релігійної громади «Свято-Покровська релігійна громада Української православної церкви с.Нуйно Камінь-Каширського району» шляхом реєстрації статуту релігійної громади в новій редакції; визнання протиправним та скасування розпорядження «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції» №384 від 11.07.2019 щодо реєстрації статуту Релігійної громади «Свято-Покровська релігійна громада Української православної церкви с.Нуйно Камінь-Каширського району» в новій редакції з новою юридичною назвою.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що мешканці с. Четвертня Маневицького району, які не є членами Релігійної громади, звернулись до Православної Церкви України із заявою про перехід Релігійної громади до названої релігійної структури. В той же час, членами Релігійної громади у відповідності до положень Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та Статуту Релігійної громади не проводились загальні збори членів релігійної громади - Парафіяльні збори щодо прийняття рішень про внесення змін до Статуту Релігійної громади.

29.04.2019 у відповідності до вимог чинного законодавства України та статуту Релігійної громади, проведено загальні збори членів релігійної громади - Парафіяльні збори, які оформлені Протоколом Загальних зборів членів релігійної громади - Парафіяльних зборів Релігійної громади. На цих парафіяльних зборах було прийнято рішення про залишення Релігійної громади в лоні Української Православної Церкви. Про вказане рішення Релігійною громадою додатково проінформовано Волинську обласну державну адміністрацію шляхом направлення Відповідачу відповідної заяви із детальним викладенням наведених вище обставин.

Проте, 11.07.2019 Волинською ОДА було ухвалено розпорядження №384 «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції», яким, зокрема, зареєстровано статут Релігійної громади в новій редакції.

Зважаючи на те, що членами Релігійної громади у відповідності до положень Статуту загальні збори членів релігійної громади - Парафіяльні збори не проводились та жодні рішення про внесення змін до Статуту Релігійної громади не приймались, у позивача вважає, що вказане розпорядження, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Вказує, що всупереч чинному законодавству, яким урегульовано порядок внесення змін до статуту релігійної громади, відбулося захоплення релігійної громади, змінено підлеглість релігійної громади, особи, які приймали рішення про внесення змін і доповнень до статуту не є засновниками даної релігійної громади, відповідачем не було перевірено порядок скликання парафіяльних зборів. Також зазначає, що керівник релігійної громади не підписував та не подавав будь-яких заяв про проведення державної реєстрації будь-яких змін щодо релігійної громади до Волинської ОДА.

Ухвалою від 16.08.2019 прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Релігійну організацію «Релігійна громада Покрови Пресвятої Богородиці Православної церкви України село Нуйно Камінь-Каширського району Волинської області».

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив.

В обґрунтування своєї позиції вказав, що ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на помилкове тлумачення відповідачем положень частин третьої, четвертої статті 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та статей 5, 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР, а також на порушення Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Проте зазначене вище не відповідає дійсності, оскільки при виданні розпорядження голови облдержадміністрації від 11.07.2019 №384 «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції» в частині реєстрації статуту Релігійної громади «Свято-Покровська релігійна громада Української православної церкви села Нуйно Камінь-Каширського району» () у новій редакції, відповідач керувався статтями 8 та 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» і цілком їх дотримався.

Згідно із частинами 3 та 4 статті 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» для реєстрації статуту (положення) релігійної громади у новій редакції до органу реєстрації статуту подаються: 1) заява за підписом керівника або уповноваженого представника релігійної громади; 2) статут (положення) релігійної громади в новій редакції.

До статуту (положення) релігійної громади у новій редакції додатково подаються: належним чином засвідчена копія протоколу (або витяг з протоколу) загальних зборів релігійної громади про внесення змін і доповнень до статуту (положення) релігійної громади, ухвалених відповідно до порядку, визначеного в чинному на момент внесення змін статуті (положенні) релігійної громади, із зазначенням списку учасників цих загальних зборів; оригінал чи належним чином засвідчена копія чинної на дату подання документів редакції статуту (положення) релігійної громади, до якого мають, бути внесені зміни і доповнення, з відміткою про державну реєстрацію (з усіма змінами, що до нього вносились), та оригінал свідоцтва, виданого органом реєстрації (якщо таке видавалося).

Так, до Волинської ОДА разом із заявою уповноваженої особи Фатич І.В. від 10.06.2019, яка надійшла 08.07.2019 року за № 5799/55/1-19 були подані наступні документи: статут Релігійної організації «Релігійна Громада Покрови Пресвятої Богородиці Православної церкви України села Нуйно Камінь-Каширського району Волинської області» в новій редакції (ухвалений парафіяльними зборами 24.02.2019 та затверджений керуючим Волинською єпархією ПЦУ М. Зінкевичем); протокол від 24.02.2019 року №01 загальних зборів Релігійної організації «Свято-Покровська релігійна громада Української православної церкви села Нуйно Камінь-Каширського району» з додатком - списком членів загальних зборів; копію статуту Свято-Покровської парафії (громади) Волинської єпархії Української православної Церкви, ухваленого парафіяльними зборами 01.07.2007, затвердженого керуючим Волинською єпархією УПЦ митрополитом Луцьким і Волинським Ніфонтом 09.07.2007 року, а також затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації від 17.08.2007 №313; протокол від 01.07.2007 №1 парафіяльних зборів Релігійної громади Свято-Покровського храму Української православної Церкви с. Нуйно Камінь-Каширського району Волинської області з додатком - списком членів парафіяльних зборів; копію свідоцтва №1525 про реєстрацію статуту релігійної громади від 17.08.2007 № 313 - Свято-Покровської релігійної громади Української православної церкви.

Щодо проведення державної реєстрації від імені відповідача - управлінням культури, релігій та національностей облдержадміністрації змін до установчих документів щодо зміни назви юридичної особи зазначеної вище релігійної організації відповідач вказав, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підлеглості релігійних організацій та процедури державної реєстрації релігійних організацій зі статусом юридичної особи» внесено зміни до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а саме: п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону доповнено ще одним суб`єктом державної реєстрації - «центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації - у разі державної реєстрації юридичних осіб - релігійних організацій».

Пунктом 2 розпорядження голови облдержадміністрації від 11.07.2019 № 384 «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції» передбачено: «2. Управлінню культури, з питань релігій та національностей облдержадміністрації в установленому порядку оформити й видати реєстраційні документи заявникам».

Розпорядженням голови облдержадміністрації від 26.02.2019 №95 затверджено в новій редакції Положення про управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації. Підпунктами 12 та 13 пункту 6 зазначеного вище Положення передбачено, що основними завданнями управління відповідно до покладених на нього повноважень у галузі культури, з питань релігій та національностей є: «12) розгляд поданих на реєстрацію статутів (положень) релігійних громад, а також змін і доповнень до них; організація роботи з подання висновків щодо доцільності реєстрації статутів (положень), змін і доповнень до них; 13) від імені обласної державної адміністрації здійснює державну реєстрацію релігійних організацій зі статусом юридичної особи та внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Тому реєстраційні дії від імені Волинської облдержадміністрації вчиняла працівник управління культури, з питань релігій та національностей облдержадміністрації - Захарченко Ельвіра Русланівна, яка має права державного реєстратора в установленому законом порядку.

Державним реєстратором при вчиненні зазначених вище реєстраційних дій цілком додержано вимоги частини 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» щодо перевірки на відповідність чинному законодавству пакету документів, що подаються заявником для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи.

Усі дії, вчинені державним реєстратором, відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Відповідач також зазначає, що оскаржуване розпорядження голови обласної державної адміністрації від 11.07.2019 №384 не є нормативно-правовим актом, оскільки не встановлює загальні правила однотипних відносин та вичерпує дію після його реалізації та справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З врахуванням викладеного просив в задоволенні позову відмовити повністю.

24.09.2019 відповідачем подано клопотання про закриття провадження в даній справі.

В обгрунтування заявленого клопотання відповідач зазначає, що предметом спору за даним адміністративним позовом є правомірність рішення органу виконавчої влади - Волинської обласної державної адміністрації щодо реєстрації статуту релігійної громади у новій редакції. Тобто, розпорядження голови облдержадміністрації від 11.07.2019 № 384 «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції» оскаржується саме з підстав порушення особами, які подали заяву про реєстрацію статуту, положень закону в частині дотримання порядку, способу та компетенції реєстрації таких змін. Ці обставини належать до внутрішньої діяльності юридичної особи. Як вбачається зі встановлених обставин, позивач пов`язує проведену реєстрацію статуту, власне з незаконними діями осіб, які подали відповідну заяву та документи відповідачеві.

Фактичною підставою звернення до суду стали не стільки протиправні дії відповідача щодо реєстрації статуту, як дії осіб, які прийняли рішення про зміну підлеглості релігійної громади, подали відповідну заяву та документи відповідачеві.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне, між собою.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства для розгляду визначеної категорії справ.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно- правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку з наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку з порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

При цьому, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно- правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. При визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

З огляду на наведене зауважує, що цей спір не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване розпорядження, хоч і мав владні управлінські повноваження щодо позивача (в частині зареєструвати або відмовити у реєстрації статуту релігійної громади), проте факт здійсненої реєстрації обумовлений наданими для такої реєстрації документами. У свою чергу, позивач доводить відсутність повноважень у особи, яка подала заяву, та відсутність у неї необхідного пакету документів для реєстрації нової редакції статуту, оспорює повноваження приймати рішення про зміну статуту.

Отже, наданню правової оцінки розпорядженню голови облдержадміністрації від 11.07.2019 №384 «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції» передує встановлення та доказування в цьому спорі обставин, які є внутрішньою діяльністю релігійної організації «Свято- Покровська релігійна громада Української православної церкви села Нуйно Камінь-Каширського району», яка вирішила змінити канонічне підпорядкування.

Разом з тим, оскаржуване розпорядження стосується не лише прав та інтересів позивача, а й усіх членів вищезгаданої релігійної громади.

Керуючись наведеним, вважає, що спірні правовідносини стосуються прав та інтересів учасників релігійної громади на канонічне підпорядкування, а позовні вимоги в зазначеній справі спрямовані на захист цивільного права позивача.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.12.2018 у справі № 806/3462/14.

Крім того, як свідчить судова практика, розгляд зазначеної категорії справ у судах апеляційної інстанції, зокрема, Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 25.07.2019 № 857/6813/19 зазначив: «У контексті наведеного необхідно зауважити, що даний спір не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване розпорядження, хоч і мав владні-управлінські повноваження щодо позивача (в частині зареєструвати або відмовити у реєстрації статуту релігійної громади), проте факт здійсненої реєстрації обумовлений наданими для такої реєстрації документами. В свою чергу, позивач власне і доводить відсутність повноважень у особи, яка подала заяву та відсутність у неї необхідного пакету документів для реєстрації нової редакції статуту, оспорює повноваження приймати рішення про зміну статуту.

Отже, предметом спору за даним адміністративним позовом є правомірність рішення органу виконавчої влади - Волинської обласної державної адміністрації щодо реєстрації статуту релігійної громади у новій редакції, зміни керівника і найменування цієї релігійної громади. При цьому фактичною підставою звернення до суду стали не стільки протиправні дії відповідача щодо реєстрації статуту, як дії осіб, які прийняли рішення про зміну підлеглості релігійної громади, подали відповідну заяву та документи відповідачеві.

Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин, а тому має вирішуватися за правилами господарського судочинства».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У зв`язку з наведеним, відповідач просить закрити провадження у даній адміністративній справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про підставність клопотання про закриття провадження у справі з огляду на таке.

Судом встановлено, що 17.08.2007 проведено державну реєстрацію «Свято-Покровської релігійної громади Української православної церкви», діяльність якої поширюється на с.Нуйно Камінь-Каширського району із місцезнаходженням у селі Нуйно, Камінь-Каширського району Волинської області, у зв`язку із чим вона набула статусу юридичної особи, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію статуту релігійної громади від 217.08.2007 №313.

На підставі підпункту 4 пункту 1 розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації від 11.07.2019 №384 «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції», яким зареєстровано зміни до статуту «Свято-Покровської релігійної громади Української православної церкви» у новій редакції за новою назвою релігійна організація «Релігійна громада Покрови Пресвятої Богородиці Православної церкви України села Нуйно Камінь-Каширського району Волинської області».

Суб`єкт державної реєстрації Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської обласної державної адміністрації 15.07.2019 провів державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи в частині зміни повного найменування (реєстраційна дія №2000713). Таким чином, юридичну особу «Свято-Покровської релігійної громади Української православної церкви» перейменовано на «Релігійна громада Покрови Пресвятої Богородиці Православної церкви України села Нуйно Камінь-Каширського району Волинської області». Також 15.07.2019 тим же суб`єктом державної реєстрації внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, в частині зміни керівника юридичної особи, зміни складу підписантів (реєстраційна дія №3000713).

Як слідує із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 25.09.2019 керівником вказаної релігійної організації та підписантом з 15.07.2019 є ОСОБА_2 .

З позовної заяви слідує, що розпорядження відповідача від 11.07.2019 №384 оскаржується з підстав порушення особами, які подали заяву про реєстрацію статуту, положень закону в частині дотримання порядку та способу реєстрації таких змін. Ці обставини належать до внутрішньої діяльності юридичної особи. Позивач пов`язує проведену реєстрацію статуту власне із незаконними діями осіб, які подали відповідну заяву та документи відповідачеві.

Отже, предметом спору за даним адміністративним позовом є правомірність рішення органу виконавчої влади Волинської обласної державної адміністрації щодо реєстрації статуту релігійної громади у новій редакції, зміни керівника і найменування цієї релігійної громади. При цьому фактичною підставою звернення до суду стали не стільки протиправні дії відповідача щодо реєстрації статуту, як дії осіб, які прийняли рішення про зміну підлеглості релігійної громади, подали відповідну заяву та документи відповідачеві.

Суд звертає увагу, що судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне між собою.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

При цьому КАС України регламентує порядок розгляду не усіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. При визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Окрім того, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду» але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

У контексті наведеного необхідно зауважити, що даний спір не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване розпорядження, хоч і мав владні-управлінські повноваження щодо позивача (в частині зареєструвати або відмовити у реєстрації статуту релігійної громади у новій редакції), проте здійснена реєстрація обумовлена наданими для такої реєстрації документами. В свою чергу, позивач власне і доводить відсутність повноважень в особи, яка подала заяву та документи для внесення змін до статуту, та відсутність у неї необхідного пакету документів для реєстрації нової редакції статуту, оспорює повноваження приймати рішення про зміну статуту.

Отже, наданню правової оцінки підпункту 4 пункту 1 розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації від 11.07.2019 №384 «Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції» передує встановлення та доказування у даному спорі обставин, які є внутрішньою діяльністю релігійної організації.

Разом з тим, оскаржуване розпорядження зачіпає не лише права та інтереси позивача, а й усіх членів релігійної громади.

Відтак, в даному випадку спір виник саме між керівником (членом) «Свято-Покровської релігійної громади Української православної церкви села Нуйно Камінь-Каширського району Волинської області» та релігійною громадою, яка вирішила змінити підпорядкування, подавши заяву про реєстрацію змін.

Необхідно також звернути увагу і на те, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Отже, як установлено, спірні правовідносини стосуються прав та інтересів учасників релігійної громади на канонічне підпорядкування, а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані на захист цивільного права позивача. З огляду на суб`єктний склад учасників спору він має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.12.2018 у справі №806/3462/14 та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, згідно з якою при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про закриття провадження у справі необхідно задовольнити, провадження в адміністративній справі про визнання протиправним та скасування розпорядження в частині необхідно закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

Керуючись статтями 132, 143, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Волинської обласної державної адміністрації (43010, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Київський майдан, 9, ідентифікаційний код юридичної особи 13366926), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Релігійна організація «Релігійна громада Покрови Пресвятої Богородиці Православної церкви України село Нуйно Камінь-Каширського району Волинської області» (44540, Волинська область, Камінь-Каширський район, село Нуйно, ) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження в частині закрити.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.А. Лозовський