Справа № 520/8499/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

26 вересня 2019 р. Справа № 520/8499/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіна Ю.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

встановив

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд визнати протиправними дії при обчисленні вислуги років при переведенні з 18.12.2015 з пенсії за віком на пенсію за вислугу років; зобов`язати здійснити перерахунок пенсії з 18.12.2015 у розмірі 75 відсотків від заробітку; допустити постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць з 18.12.2015 по 17.01.2016; стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішеннями Дзержинського районного суду м.Харкова від 01.11.2016 у справі 638/11923 зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України в Шевченківському районі м. Харкова зарахувати час роботи парашутистом-рятівником парашутно - десантної групи в період з 05.02.1982 року до 23.10.2003 року до спеціального стажу та перевести з 18.12.2015 року з пенсії за віком на пенсію за вислугу років як працівнику льотного складу з здійсненням перерахунку пенсії, відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і до Постанови Кабінету Міністрів України від 10.02.2000 року № 264 з урахуванням раніше виплачених сум.

Крім того рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова зарахувати до вислуги років час служби в армії з 01.11.1973 року по 12.11.1975 року, період роботи на ДП Харківський машинобудівний завод "ФЕД" на штатній посаді інструктора парашутно-десантної підготовки з 12.05.1987 року до 28.11.1994 року та періоди роботи в Середньому професійно-технічному училищі №7 на посаді керівника гуртка парашутно-десантної підготовки з 01.02.1989 року до 30.06.1989 року та на посаді тренера-викладача військово-патріотичного клубу "Юний десантник" з 01.11.1989 року до 30.06.1990 року та перерахувати розмір пенсії з 18.12.2015 року з урахуванням заробітку для обчислення пенсії відповідно до підпункту "в" пункту 7 "Порядку призначення і виплати пенсій працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації", затвердженого Постановою КМУ від 21.07.1992 року №418, по заробітній платі за період з червня 1987 року по травень 1992 року згідно довідок ДП "Харківський машинобудівний завод ім. Ф.Е.Дзержинського" №44 від 20.03.2015 року та Середнього професійно-технічного училища №7 м. Харкова від 05.03.2015 року №6, з урахуванням раніше проведених сум.

З листа відповідача від 26.02.2019 № 113/С-11 позивач дізнався, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 йому проведено перерахунок пенсії з 18.12.2015 згідно якого розмір пенсії складає 58 відсотків, замість належних йому 75 відсотків від заробітку, що обумовило звернення до суду з зазначеним адміністративним позовом.

Ухвалою від 27.8.2019 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. На момент розгляду справи відповідач правом подання відзиву на адміністративний позов не скористався.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 р. по справі №2040/7169/18 проведено перерахунок пенсії позивача, внаслідок якого доплата по перерахунку пенсії склала 37280.09 грн., та згідно наданого розрахунку пенсії загальний стаж позивача складає 43 роки 4 місяці 14 днів, тоді як на думку позивача, його стаж має складати 67 років 7 місяців 22 дні.

Відтак, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням відповідачем рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 р. по справі №2040/7169/18, що набрало законної сили, оскільки позивач не згоден з кратністю з урахуванням якої проведено обчислення стажу для призначення пенсії (кратність один замість кратності 2)

Суд зазначає, що приписами ст. 1291 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд зазначає, що Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 року (справа № 1-7/2013, зазначив про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін. Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист. Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 р. по справі №2040/7169/18, як і рішення Дзержинського районного суду м.Харкова по справі 638/11923/16 від 01.11.2016 є обов`язковими до виконання на всій території України.

Саме з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегулювано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч. 1 ст.383 КАС України).

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

З адміністративного позову вбачається, що фактичною підставою для звернення до суду із даними вимогами, слугував факт не вірного визначення стажу для призначення пенсії на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 р. по справі №2040/7169/18 як і рішення Дзержинського районного суду м.Харкова по справі 638/11923/16 від 01.11.2016

Тобто, заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, тоді як вимога про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 18.12.2015 у розмірі 75 відсотків від заробітку є похідною від вимоги про визначення стажу для призначення пенсії.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен звернутись до суду в порядку судового контролю за виконанням рішення, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому позовному провадженні не розглядаються.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Спір у справі, що розглядається, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, що зумовлює наявність підстав для закриття провадження у справі.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду викладеним в постановах від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, а також від 03.04.2019 по справі №820/4261/18.

Згідно ч. 2 ст. 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до п.5. ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.205, 238, 239, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Закрити провадження у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Зоркіна Ю.В.