Справа № 640/7930/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7930/19 Головуючий у 1 інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Карпушової О.В. Кучми А.Ю. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Громадської організації "Стоп корупції" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Громадської організації "Стоп корупції" до Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК-Інвестбуд" про визнання протиправними та скасування висновку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Громадська організація "Стоп корупції" звернувся до суду з позовом до Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК-Інвестбуд", в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати висновок Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 077-438 від 31.01.2019 року з оцінки впливу на довкілля планової діяльності ТОВ "ВК-ІНВЕСТБУД" "будівництво житлового комплексу з об`єктами соціально-громадського призначення на вул. м. Гречка, 10-б у Подільському районі м. Києва";

- тимчасово зупинити діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК-ІНВЕСТБУД" () в частині будівництва житлового комплексу з об`єктами соціально-громадського призначення на вул. М. Гречка, 10-б у Подільському районі м. Києва до моменту: перенесення електричних мереж, а саме реконструкції ділянки ПЛ-110 кВ "Сєвєрна-Ірпінь" №3, "Сєвєрна-Біличі"між опорами №№107-109, згідно з якою передбачається встановлення анкерної опори № 108-а, перенесення на неї проводів та демонтаж опори № 108, відповідно до технічних вимог ПрАТ "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" № П-5-5-18 від 26.06.2018 та отримання позитивного висновку з оцінки впливу на довкілля.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі, в частині вимог щодо тимчасового зупинення діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК-ІНВЕСТБУД" (), в частині будівництва житлового комплексу з об`єктами соціально-громадського призначення на вул. М. Гречка, 10-б у Подільському районі м. Києва до моменту: перенесення електричних мереж, а саме реконструкції ділянки ПЛ-110 кВ "Сєвєрна-Ірпінь"№3, "Сєвєрна-Біличі"між опорами №№107-109, згідно з якою передбачається встановлення анкерної опори № 108-а, перенесення на неї проводів та демонтаж опори № 108, відповідно до технічних вимог ПрАТ "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" № П-5-5-18 від 26.06.2018 та отримання позитивного висновку з оцінки впливу на довкілля.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - Громадська організація "Стоп корупції" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції, при цьому, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що дану справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки, вказана вимога підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду.

02 січня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК-Інвестбуд" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відмовляючи у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а заявлені вимоги належить розглядати в порядку господарського судочинства.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено позовну вимогу про тимчасове зупинення діяльності ТОВ "ВК-Інвестбуд" в частині будівництва житлового комплексу з об`єктами соціально-громадського призначення на вул. М. Гречка, 10-б у Подільському районі м. Києва до моменту: перенесення електричних мереж, а саме реконструкції ділянки ПЛ-110 кВ "Сєвєрна-Ірпінь" №3, "Сєвєрна-Біличі" між опорами №№107-109, згідно з якою передбачається встановлення анкерної опори № 108-а, перенесення на неї проводів та демонтаж опори № 108, відповідно до технічних вимог ПрАТ "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" № П-5-5-18 від 26.06.2018 та отримання позитивного висновку з оцінки впливу на довкілля.

Так, пунктом 1 частиною 1 статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В силу статті 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2018 р. у справі №910/8122/17, викладені наступні висновки:

"18. Відповідно до статті 50 Конституції України, кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Екологічні інтереси населення можуть підлягати судовому захисту на підставі частини сьомої статті 41 Конституції України, відповідно до якої використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі, а також приписів статті 66 Основного Закону, відповідно до якої ніхто не повинен заподіювати шкоду довкіллю.

27. З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду вважає, що МБО "Екологія-Право-Людина" є природоохоронною організацією, яка відповідно до положень Орхуської конвенції та Законів України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про громадські об`єднання", "Про благодійну діяльність та благодійні організації"), а також відповідно до свого статуту, має право на представництво в суді екологічних інтересів суспільства та окремих його членів з метою захисту порушених екологічних прав людини та громадянина або з метою усунення порушень вимог екологічного законодавства.

28. Велика Палата Верховного Суду погоджується з доводами скаржника про те, що, відмовляючи в позові в цій справі, суди застосували обмежене тлумачення чинного законодавства, частиною якого є Орхуська конвенція, проігнорувавши, що право на захист порушеного конституційного права на безпечне довкілля належить кожному та може реалізовуватися як особисто, так і шляхом участі представника громадськості, яким у цьому випадку є МБО "Екологія-Право-Людина.

30. Обґрунтовуючи позов, МБО "Екологія-Право-Людина" вказує на такі порушення відповідачем вимог законодавства як: здійснення ТзОВ "Аквадельф" діяльності, що суперечить частині п`ятій статті 25 Закону України "Про захист тварин від жорсткого поводження", якою забороняється діяльність дельфінаріїв, що не мають природної морської води; здійснення діяльності дельфінарію без дозволів; недотримання відповідачем зоогігієнічних, ветеринарно-санітарних норм і правил, установлених для утримання тварин, а також санітарно-епідеміологічних норм.

31. Згідно із частиною другою статті 293 ЦК України діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до знищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Водночас згідно з екологічним законодавством припиненню в судовому порядку підлягає не лише діяльність, яка завдає шкоди довкіллю, а й діяльність, що здійснюється з порушенням його вимог.

32. У цій справі публічний характер позовних вимог обумовлений не стільки порушенням вимог статті 293 ЦК України, скільки порушенням норм конституційного та екологічного права, якими гарантовано право власності Українського народу на природні ресурси (стаття 13 Конституції України, стаття 4 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", законів "Про тваринний світ", "Про Червону книгу України"), а також похідним від нього правом кожного на здійснення загального та спеціального використання природних ресурсів (пункт г частини першої статті 9 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

45. МБО "Екологія-Право-Людина", звертаючись із позовом до суду про усунення допущених відповідачем порушень щодо використання диких живих тварин, фактично реалізує повноваження органів державної влади, які мають здійснювати контроль за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства щодо захисту тваринного світу.

54. Як вже позначено вище, позивач (МБО «Екологія-Право-Людина»), у цьому спорі фактично реалізує повноваження органу державної влади (як суб`єкта владних повноважень) щодо захисту диких тварин, які незаконно використовуються у комерційних цілях.

55. Отже, з огляду на публічно-правовий характер спірних відносин такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. При цьому право міжнародної громадської організації звернутися з позовом про усунення порушень природоохоронного законодавства не виключає можливості залучення у цьому спорі як співвідповідача уповноваженого органу державної влади (Мінприроди).

56. Велика Палата Верховного Суду вважає, що МБО "Екологія-Право-Людина" має право звернутися до суду з метою усунення порушень вимог екологічного законодавства відповідачем. Водночас, оскільки зверненням з таким позовом позивач фактично замінює органи державної влади у питанні здійснення контролю за дотриманням природоохоронного законодавства, цей спір має публічно-правовий характер, а отже, повинен вирішуватися в порядку адміністративного, а не господарського судочинства."

Так, апелянт вказує, що Громадська організація «СТОП КОРУПЦІЇ» у цьому спорі фактично реалізує повноваження органу державної влади щодо охорони довкілля та населення від шкідливого впливу електричних мереж, розташованих на земельній ділянці, на якій ТОВ «ВК-ІНВЕСТБУД» здійснюється планована діяльність.

З матеріалів даної справи вбачається, що, згідно п. 2.1 Статуту ГО «СТОП КОРУПЦІЇ», основною метою діяльності Організації серед іншого є сприяння охорони, збереженню та захисту довкілля, надання допомоги у захисті екологічних прав та інтересів, сприяння розвитку природоохоронної справи. Згідно п. 2.2 Статуту ГО «СТОП КОРУПЦІЇ», основними напрямками діяльності Організації серед іншого є: п. 2.2.6 - організація громадського екологічного моніторингу за станом довкілля; п. 2.2.7 - організація й проведення заходів в порядку передбаченому чинним законодавством України, спрямованих на припинення діяльності, яка загрожує екологічній безпеці, біологічному різноманіттю, здоров`ю громадян України; п. 2.2.8 - здійснення громадського контролю за дотриманням законів, спрямованих на охорону навколишнього природного середовища, соціального захисту з використанням при цьому таких форм контролю, які не суперечать чинному законодавству; п. 2.2.11 - сприяння у залученні громадськості до процесу прийняття рішень органами державної влади у сфері екології, природокористування та охорони навколишнього природного середовища; п. 2.2.28 - представляє й захищає свої права і законні інтереси, а також права і законні інтереси своїх членів, інших юридичних та фізичних осіб в органах державної влади та місцевого самоврядування, в усіх судових установах України, на підприємствах, в установах, в громадських та інших організаціях; п. 2.2.32 - сприяння в організації та проведенні заходів та акцій в екологічній сфері суспільства; п. 2.2.33 - сприяння громадськості у формуванні державної екологічної політики, участі у підготовці рішень, реалізація яких суттєво або може вплинути на стан довкілля; п. 2.2.34 - сприяння у боротьбі за припинення діяльності, що загрожує екологічній безпеці, біологічному різноманіттю здоров`я громадян України; п. 2.2.35 - звертатись до адміністративних та судових процедур для оскарження дій або бездіяльності приватних осіб і громадських органів, які порушують положення громадського законодавства, що стосується навколишнього середовища.

Таким чином, колегія суддів погоджується із доводами апелянта про те, що ГРОМАДСЬКА ОРГАНІЗАЦІЯ «СТОП КОРУПЦІЇ» є природоохоронною організацією, яка, відповідно до положень Орхуської конвенції та Законів України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про громадські об`єднання», а також, відповідно до свого Статуту, має право на представництво в суді екологічних інтересів суспільства та окремих його членів з метою захисту порушених екологічних прав людини та громадянина або з метою усунення порушень вимог екологічного законодавства.

На підтвердження своєї позиції апелянт, також, надав постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17 квітня 2019 року по справі № 911/1579/16, згідно якої: « 6.5. Орхуська конвенція встановлює, що забезпечення дотримання екологічного законодавства - це не лише обов`язок природоохоронних органів, але й громадськості, яка також покликана відігравати цілком визначену роль. Згідно з Орхуською конвенцією сторони повинні гарантувати, щоб представники громадськості могли безпосередньо забезпечити дотримання закону в разі дій або бездіяльності як з боку приватних осіб, так і з боку державних органів. Крім того, представники громадськості можуть оскаржувати дії або бездіяльність державних органів, які порушують національне природоохоронне законодавство. Під бездіяльністю в цьому випадку розуміється нездатність здійснити чи забезпечити дотримання природоохоронного законодавства іншими державними органами або приватними суб`єктами діяльності.

6.11. Верховний Суд вважає, що громадська організація "Захист навколишнього природного середовища "Дружба" має право звернутися до суду з метою усунення порушень вимог екологічного законодавства відповідачем. Водночас, оскільки зверненням з таким позовом позивач фактично замінює органи державної влади у питанні здійснення контролю за дотриманням природоохоронного законодавства, цей спір має публічно-правовий характер, а отже, повинен вирішуватися в порядку адміністративного, а не господарського судочинства».

За правилами частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до частини 6 статті 13 вказаного Закону, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що, оскільки, відповідно до висновків Верховного Суду, які є обов`язковими для врахування під час вирішення справи, звернення з даним позовом Громадської організації «СТОП КОРУПЦІЇ», яка фактично замінює органи державної влади у питанні здійснення контролю за дотриманням природоохоронного законодавства в порядку адміністративного судочинства є правомірним, а тому даний спір має публічно-правовий характер, а отже, повинен вирішуватися в порядку адміністративного, а не господарського судочинства.

Таким чином, Громадська організація "Стоп корупції" у даній справі правомірно звернулася до суду першої інстанції з позовними вимогами до суб`єкта господарювання - ТОВ «ВК-ІНВЕСТБУД».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову Громадській організації "Стоп корупції" у відкритті провадження в адміністративній справі, згідно статті 170 КАС України, оскільки заявлені позовні вимоги належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа «Мушта проти України»).

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, а справу слід передати на розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.243, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Громадської організації "Стоп корупції" задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2019 року скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Карпушова О.В. Кучма А.Ю.

Повний текст постанови виготовлено 24.09.2019 року