Справа № 120/1132/19-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1132/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Демитор Н.В.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

19 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Совгири Д. І. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Ліщини Івана Юрійовича про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини Ліщини Івана Юрійовича в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженого у справах ЄСПЛ Ліщини Івана Юрійовича у відсутності з 01.02.2019 року належної координації і контролю за вжиттям відповідальними органами додаткових заходів індивідуального характеру для відновлення його порушених прав по належному виконанню мір зобов`язального характеру та сплат непогашеного боргу повного розрахунку, який встановлений Компанією (Державна акціонерна компанія "Укрресурси"), що на сьогодні залишаються невиконаними;

- зобов`язати Уповноваженого у справах ЄСПЛ Ліщину Івана Юрійовича шляхом надання запитів Компанії та інших відповідальних органів здійснити координацію дій і контроль за вжиттям і виконання ними додаткових заходів індивідуального характеру і відновленню його порушених прав та належному виконанню мір зобов`язального характеру та сплаті залишку непогашеного боргу повного розрахунку, що встановлений Компанією, в частині, які на сьогодні залишаються невиконаними;

- стягнути з Державного бюджету України моральну шкоду в сумі 100 000 грн. завданої протиправною бездіяльністю Уповноваженого у справах ЄСПЛ Ліщини Івана Юрійовича , шляхом її списання з єдиного казначейського рахунку Державною казначейською службою України;

- зобов`язати Уповноваженого у справах ЄСПЛ Ліщину Івана Юрійовича протягом одного місяця з дня набрання рішення суду законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення в частині зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії для забезпечення відновлення його порушених прав;

- винести окрему ухвалу суду в адресу Міністерства юстиції України про системні порушення Закону відповідальними за відновлення його прав і неналежне виконання судових рішень, що стало причиною численних позовів до суду і звернень до ЄСПЛ та вже нанесло і продовжує наносити збитки державному бюджету за неналежне виконання додаткових індивідуальних заходів, згідно законодавства і рішення ЄСПЛ.

Обгрунтування заявленого позову мотивовані бездіяльністю Урядового уповноваженого у справах Європейського суду, яка полягає у відсутності контролю і координації дій починаючи з 01.02.2019 року при виконанні рішення Європейського суду з прав людини у справі "Яворовенко та інші проти України" від 17.07.14р. № 25663/02, в частині, що стосується виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 року, внаслідок чого з ним не проведено повний розрахунок боргу невиплаченої суми при звільненні з ДАК "Укрресурси". Даний розрахунок боргу на думку позивача є безспірним, оскільки визначений згідно ухвали господарського суду м. Києва від 28.07.16 року у справі №46/436-б, якою ОСОБА_1 визнано кредитором ДАК "Укрресурси" на відповідну суму, та яка, на його переконання, підлягає стягненню в порядку виконання рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішенням Європейського Суду з прав людини від 17.07.2014 у справі "Яворовенко та інші проти України", що набуло статусу остаточного, зобов`язано Державу протягом 3-х місяців виконати низку рішень національних судів, що зазначені в Додатку до цього рішення, зокрема, рішення Замостянського райсуду м.Вінниці від 01.03.2004. Проте останнє не виконано у повному обсязі в частині проведення повного розрахунку.

На думку позивача, урядовий уповноважений не здійснює координацію дій за виконанням рішення Європейського Суду з прав людини від 17.07.2014 у справі "Яворовенко та інші проти України" в частині виконання рішення Замостянського райсуду м. Вінниці від 1.03.2004, оскільки не проведено повного розрахунку із ОСОБА_1 , отже його бездіяльність є протиправною. При цьому позивач посилається на ухвалу Господарського суду м.Києва від 13.07.2017 у справі № 46/436-б, та зазначає, що його визнано кредитором ДАК "Укрресурси", вимоги першої черги задоволення на загальну суму 3 458 371,26 грн., а виплачено йому лише 1900147,03 грн., тобто не проведено повного розрахунку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи слідує, що 17.07.2014 Європейським судом з прав людини прийнято рішення у справі № 25663/02 "Яворовенко та інші проти України" (далі - РЄСПЛ), яким зобов`язано державу Україну упродовж трьох місяців виконати рішення національних органів, ухвалені на користь заявників, які підлягають виконанню, та виплатити по 2000 євро кожному із заявників (або його правонаступникам), наведених у Додатку, в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди та компенсації судових та інших витрат плюс будь-які податки, що можуть нараховуватись заявникам на вищезазначені суми, які мають бути конвертовані в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу.

Згідно з Додатком до вищезазначеного рішення Європейського суду з прав людини за заявою ОСОБА_1 підлягає виконанню, зокрема, рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 01.03.2004.

Рішенням Замостянського районного суду м.Вінниці від 01.03.2004 у справі № 2-200/2004, яке набрало законної сили, частково задоволено позов ОСОБА_1 та вирішено зобов`язати ДАК "Укрресурси" змінити дату наказу № 25-а-к від 07.03.2002 про звільнення ОСОБА_1 , виданого на виконання рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 25.01.2001, та провести з ним повний розрахунок.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби від 13.08.2014 відкрито виконавче провадження № 44360795 з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі "Яворовенко та інші проти України", в тому числі й в частині виконання рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 01.03.2004, та зобов`язано боржника - державу Україна добровільно виконати таке рішення у строк, встановлений Законом України "Про виконавче провадження" та Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

13.09.2016 у зв`язку із фактичним виконанням рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 у справі №25663/02 та виплати сатисфакції і суми 1 188 937,30 грн. виконавче провадження № 44360795 закінчено, про що винесено відповідну постанову.

Разом з тим, на думку позивача, рішення ЄСПЛ в частині виконання рішення Замостянського райсуду м.Вінниці від 01.03.2004 року стосовно проведення з ним повного розрахунку, виконано не в повному обсязі, що підтверджується низкою судових рішень. Відтак, на думку позивача, уповноважений з прав людини має здійснювати координацію за виконанням рішення Європейського суду. Однак, відповідних дій відповідач не здійснював, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського суду з прав людини проти України регулює Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - Закон № 3477-IV).

За приписами статті 7 Закону № 3477-IV протягом десяти днів від дня отримання повідомлення Суду про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва:

а) надсилає Стягувачеві повідомлення з роз`ясненням його права подати до державної виконавчої служби заяву про виплату відшкодування, в якій мають бути зазначені реквізити банківського рахунка для перерахування коштів;

б) надсилає до державної виконавчої служби оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції , оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України.

Державна виконавча служба упродовж десяти днів з дня надходження документів, зазначених у пункті "б" цієї частини, відкриває виконавче провадження.

Неподання Стягувачем заяви про виплату відшкодування не є перешкодою для виконання Рішення.

Відповідно до статті 1 Закону №3477-IV Органом представництва є орган, відповідальний за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та координацію виконання його рішень.

Згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №784 від 31.05.2006, на Міністерство юстиції покладено функції органу, відповідального за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та виконання його рішень. При цьому, пунктом 3 цієї ж Постанови установлено, що представництво України в Європейському суді з прав людини у разі розгляду питань дотримання нею Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та звітування про хід виконання рішень Європейського суду з прав людини у справах проти України здійснюється в установленому порядку Міністерством юстиції через Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом.

Частина перша статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VIII) визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України.

Згідно частини першої статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

При цьому, згідно пункту 8 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606-XIV, діючий у період відкриття виконавчого провадження по виконанню РЄСПЛ та його завершення), виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.3 ст.49 Закону № 606-XIV про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Встановлено, що постановою державного виконавця від 13.09.2016 закінчено виконавче провадження № 44360795 по виконанню рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 у справі № 25663/02, у зв`язку із фактичним виконанням. Правомірність закінчення виконавчого провадження №44360795 підтверджена постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.10.2016 по справі № 802/1462/16-а, яка набрала законної сили.

У постанові Верховного Суду від 04.10.2018 по справі № 802/82/16 зазначено, що на виконання рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 у справі № 25663/02 в частині виконання рішення Замостянського районного суду від 01.03.2004 позивачеві належить виплатити кошти в загальному розмірі 1 900 147,03 грн.

Судом встановлено, що на виконання рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 у справі № 25663/02 позивачеві виплачено кошти в загальному розмірі 1 900 147,03 грн.

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача про те, що для повного виконання рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 у справі № 25663/02 необхідно виплатити позивачу залишок непогашеного боргу повного розрахунку станом на липень 2017 року згідно ухвали Господарського суду м.Києва від 13.07.2017 у справі № 46/436-б в сумі (3 485 371,26 грн - 1 900 147,03 грн) = 1 585 224,23 грн.

Колегія суддів зазначає, що згідно загальних засад права, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. В свою чергу дії - це юридично значуща активна (тобто врегульована нормами права) поведінка суб`єкта владних повноважень, що спричиняє юридичні наслідки.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №784 від 31.05.2006, відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 784 від 31.05.2006 , (далі - Положення №784), основними завданнями Уповноваженої особи є координація роботи, пов`язаної з підготовкою матеріалів для розгляду справ у Суді та виконанням його рішень, співпраця з цією метою з іншими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Згідно підпункту 7-1 пункту 5 цього Положення №784, Уповноважена особа відповідно до покладених на неї завдань координує виконання рішень Суду, які є тлумаченням норм Конвенції та її невід`ємною частиною, містять норми права та підлягають застосуванню в порядку виконання міжнародних договорів.

Таким чином, Урядовий уповноважений координує саме виконання рішень Європейського суду з прав людини, водночас, до повноважень Урядового уповноваженого не належить здійснювати контроль за виконанням РЄСПЛ.

Водночас, враховуючи відсутність виконавчого провадження із виконання РЄСПЛ, відсутні підстави стверджувати про допущення Урядовим уповноваженим бездіяльності щодо забезпечення координації виконання рішень Європейського суду з прав людини.

Також, суд зважає й на те, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.06.2017 по справі № 802/2272/16, яка набрала законної сили, визнано протиправною бездіяльність Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини щодо нездійснення координації роботи виконання рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 у справі "Яворовенко та інші проти України" в частині виконання рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 01.03.2004, зобов`язано Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини здійснити координацію виконання рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 у справі "Яворовенко та інші проти України" в частині виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004.

Тобто, заявлені позивачем вимоги по даній справі №802/1795/17 вже розглядались судом та за наслідками такого розгляду судом прийнято рішення, яке набрало законної сили.

Згідно пунктів 2.1, 2.2 Положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №1783/к від 16.05.2017, основними завданнями Департаменту є забезпечення формування і реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб); забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень у порядку, встановленому законодавством.

До основних функцій Департаменту відноситься державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями; забезпечення контролю за роботою структурних підрозділів територіальних органів Мін`юсту, що забезпечують здійснення повноважень у сфері примусового виконання рішень; організація та контроль роботи державних виконавців, вживає заходів щодо її поліпшення, здійснення керівництва та проведення перевірки діяльності структурних підрозділів територіальних органів Мін`юсту, що забезпечують здійснення повноважень у сфері організації примусового виконання рішень (3.4, 3.9, 3.11 Положення).

Необхідно зауважити, що контроль здійснюється саме в ході примусового виконання рішень.

Однак, в даному випадку виконавче провадження № 44360795 по виконанню рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 у справі № 25663/02 закінчено 13.09.2016, а отже відсутні правові підстави за його межами вчиняти будь-які дії щодо контролю по виконанню судового рішення.

Щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., завданою протиправною бездіяльністю Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, суд враховує, що відповідно до ч.5 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Оскільки підстав для задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог публічно-правового характеру не має, розмір моральної шкоди та підстави її заподіяння позивачем також доведеними не були, тому така вимога, як похідна від попередніх, задоволенню не підлягає.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A;, пункт 29).

З приводу вимог позивача про встановлення судового контролю та винесення окремої ухвали суд зазначає, що позовні вимоги мають бути взаємопов`язані та випливати одна з одної.

Оскільки судом відмовлено у вимогах про визнання протиправною бездіяльність Уповноваженого у справах ЄСПЛ Ліщини Івана Юрійовича та зобов`язання Уповноваженого у справах ЄСПЛ Ліщину Івана Юрійовича здійснити певні дії, то підстав для задоволення похідних вимог суд не вбачає підстав.

Враховуючи наведені обставини у сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що станом на час розгляду справи відповідачами не допущено протиправної бездіяльності щодо забезпечення виконання на користь позивача рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 у справі № 25663/02.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 вересня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Совгира Д. І. Матохнюк Д.Б.