Справа № 826/14231/16
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

26 вересня 2019 року м. Київ№ 826/14231/16
Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А., секретар судового засідання Сом П.А., розглянувши в письмовому провадженні питання щодо закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" внести вимоги кредитора ОСОБА_1 до списку акцептованих вимог кредиторів в ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" для її задоволення та відшкодування коштів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сума боргу в розмірі 29570 доларів США є заборгованістю ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" перед ОСОБА_1 за договором про банківський строковий вклад (депозит) "Стандарт" на 7 міс. в іноземній валюті від 27.01.2015 №300937/8154/7-15 та перевищує граничний розмір відшкодування коштів за вкладами Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Як убачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_1 звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" з заявою про визнання кредитором від 21.01.2016 про визнання ОСОБА_1 кредитором ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" на всі невиплачені кошти за банківським вкладом та всі нараховані за договорами відсотки.

Відповідно до листа, надісланого 22.03.2016 згідно з фіскальним чеком №3322, адвокат просив Уповноважену особу Фонду повідомити результати розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання її кредитором банку

Згідно з письмовими поясненнями відповідача, кредиторські вимоги ОСОБА_1 не були включені до переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" у зв`язку з пропуском строків, встановлених статтею 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Вирішуючи питання належності до юрисдикції адміністративних судів вимоги про включення позивача до списку акцептованих кредиторів, суд керується практикою Великої Палати Верховного Суду.

Наприклад, у постанові від 07.08.2019 № 804/4588/16 Велика Палата, розглядаючи спір про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду акцептувати та внести зміни до акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", дійшла висновку про неналежність до юрисдикції адміністративних судів спору про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів, оскільки такий спір не є публічно-правовим.

Аналізуючи положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI щодо повноважень Фонду та Уповноваженої особи Фонду Велика Палата дійшла висновку, що аналіз наведених норм свідчить про те, що основні функції Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом тимчасової адміністрації та ліквідації. Зазначене дає підстави стверджувати, що оскільки лише Фонду за Законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а спірні правовідносини випливають з укладеного між банком і фізичною особою договору, уповноважена особа та Фонд у цьому випадку діють як представники сторони договірних відносин.

При цьому, за правовим висновком Великої Палати, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 справа №826/7532/16, від 23.05.2018 справа №811/568/16, від 13.02.2019 справа №816/683/16, від 05.06.2019 справа №П/811/333/16.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У справі, що розглядається, спірні правовідносини виникли між фізичною особою та юридичною особою - банком в особі Уповноваженої особи.

Враховуючи суб`єктний склад учасників справи, спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Подібна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 07.08.2019 № 804/4588/16, яка уже згадувалась судом.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду (справи №910/12294/16, №910/24198/16, №910/17448/16) відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 15.06.2016 справа №826/20410/14, оскільки спірні відносини регулюються спеціальним Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" і не підпадають під дію загального законодавства про банкрутство, а тому немає підстав для розгляду цієї справи в порядку господарського судочинства з мотивів, викладених у зазначеній постанові.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на висновок суду про неналежність спору до юрисдикції місцевих судів за правилами цивільного судочинства, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №826/14231/16 за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" внести вимоги кредитора ОСОБА_1 до списку акцептованих вимог кредиторів в Публічному акціонерному товаристві "Банк "Фінанси та кредит" для її задоволення та відшкодування коштів.

Роз`яснити позивачеві право звернення до місцевого суду відповідно до Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Донець