Справа № 1.380.2019.002536
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8607/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Судової-Хомюк Н.М.,

секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Львівській області, на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Качур Р.П.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Львові о 14 год 02 хв. 09 липня 2019 року, повне судове рішення складено 11 липня 2019 року, у справі №1.380.2019.002536 за позовом Приватного підприємства «ТД «АГРО» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

21.05.2019 Приватне підприємство «ТД «АГРО» (далі - Підприємство) звернулось в суд з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.04.2019 №, яким визначено штрафні санкції у розмірі 5 574,83 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 24.04.2019 № в частині застосування штрафу за затримку реєстрації податкових накладних у розмірі 5574,00 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав усі, покладені на нього обов`язки як на платника податків щодо направлення податкової накладної №31 від 26.12.2018 до ЄРПН у строки, встановлені законодавством, про що свідчить відповідна квитанція №1, у якій відображено дату, час отримання для реєстрації в ЄРПН податкової накладної №31 від 26.12.2018 на суму 55740 грн., час відправки 15.01.2018 о 18:57:57. Суд першої інстанції встановив, що позивачем вчасно надіслано податкову накладну №31 від 26.12.2018 для реєстрації в ЄРПН, проте податкова накладна прийнята не була з підстав виявлення помилок, оскільки сума ПДВ в документі (55740,00 грн) не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування (54478,32 грн). Суд першої інстанції врахував, що у квитанції про реєстрацію податкової накладної №31 від 26.12.2018, датованої 16.01.2019, вказано, що документ доставлено до ДФС України і прийнято о 09:57:18. Окрім того, суд першої інстанції встановив, що згідно з розрахунком штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ПП «ТД «Агро» було надіслано для реєстрації в ЄРПН податкову накладну №52 від 28.12.2018 на суму ПДВ 8,33 грн з порушенням термінів реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН 2 дні, що не спростовано позивачем під час судового розгляду справи. Суд першої інстанції дійшов висновку, що поданими позивачем доказами доведено здійснення усіх передбачених законодавством дій для своєчасної реєстрації податкової накладної №31 від 26.12.2018, а тому податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 24.04.2019 в частині застосування штрафної санкції за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної №31 від 26.12.2018 в розмірі 5574,00 грн підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Львівській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що підставою для накладення штрафу став аналіз даних Єдиного реєстру податкових накладних, проведений під час камеральної перевірки Підприємства. Скаржник вказує, що датою і часом подання податкової накладної в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата і час, зафіксовані у квитанції. Зазначає, що згідно з квитанціями Підприємства податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровані з порушенням терміну реєстрації. За таких обставин, вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає критеріям законності та обґрунтованості, а тому таке слід скасувати.

Підприємство подало відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що протягом операційного дня (15.01.2019) не отримувало жодної квитанції, що стосується податкової накладної №31, при цьому не могло та не може впливати на функціонування Єдиного реєстру податкових накладних, а тому не може відповідати за будь-які обставини, що залежать від роботи серверів ДФС.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

За клопотанням представника відповідача ухвалою суду апеляційної інстанції, постановленою в судовому засіданні 16.09.2019 без виходу до нарадчої кімнати, здійснено заміну відповідача (скаржника) Головного управління ДФС у Львівській області правонаступником Головного управління ДПС у Львівській області.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, 27 березня 2019 року ГУ ДФС у Львівській області проведено камеральну перевірку Приватного підприємства «ТД «Агро» щодо своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН у грудні 2018 року - січні 2019 року, за результатами якої складено акт №734/53.12-15/40266212 від 27.03.2019.

Згідно з висновками акта перевіркою встановлено порушення Підприємством порядку ведення податкового обліку та строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість штрафу в розмірі 10%.

Згідно з розрахунком штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних податковим органом встановлено наступні порушення термінів реєстрації: податкова накладна № 31 від 26.12.2018 - 1 день; податкова накладна № 52 від 28.12.2018 - 2 дні.

На підставі акта перевірки №734/53.12-15/40266212 від 27.03.2019 контролюючий орган виніс податкове повідомлення-рішення № від 24.04.2019, яким за порушення затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів до Підприємства застосовано штраф в розмірі 10% в сумі 5574,83 грн.

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи, що таке винесено неправомірно, Підприємство звернулось із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з положеннями статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні перевірки. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки може бути, зокрема, своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 76.1 статті 76 ПК України встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Таким чином, метою камеральної перевірки є виявлення в даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиного реєстру податкових накладних, арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які вказують на допущені платником податків порушення термінів реєстрації податкових накладних, відповідальність за що передбачена статтею 120-1 ПК України.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Так, з 01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII, яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість та пункт 11 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено абзацом 8 такого змісту: «З 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування».

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України Постановою Кабінет Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Порядок №1246) відповідно до пункту 8 якого податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку.

Згідно з пунктом 11 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Пунктами 13 та 14 Порядку №1246 встановлено, що за результатами перевірок, які проводяться після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку №1246 операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години.

Порядок №1246 не містить визначення поняття «реєстрація податкової накладної». Водночас, за визначенням підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Аналіз зазначених законодавчих положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до Єдиного реєстру податкових накладних є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування ) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до Єдиного реєстру податкових накладних.

Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом дій такого, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на яку (які) платник податку не має впливу.

Таким чином, належним доказом реєстрації податкової накладної (наміру її реєстрації), з урахуванням положень пункту 201.10 статті 201 ПК України та Порядку №1246, є квитанція про прийняття податкової накладної, про неприйняття або про зупинення реєстрації такої із зазначенням причин, яка надсилається протягом операційного дня.

Водночас, абзацом 13 підпункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В свою чергу, основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб`єктами господарювання та ДФС визначає Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, (далі - Порядок №557) відповідно до пунктів 8, 9, 11 якого у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка.

Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення.

Перша квитанція (електронне повідомлення, що формується у затвердженому в установленому законодавством порядку форматі (стандарті) програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання електронного документа в момент його отримання) надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 12 липня 2019 року у справі №0940/1600/18 дійшов висновку, що текстове викладення абзацу 13 підпункту 201.10 статті 201 ПК України не дає підстав для неоднозначного тлумачення такого безвідносно до змісту норм Порядку №577, як підзаконного акта, який не може застосовуватися з огляду на те, що колізія між нормами актів неоднакової юридичної сили вирішується на користь акта вищої юридичної сили.

Суд касаційної інстанції у вказаній справі вказав, що в цілях статті 201 ПК України слід застосовувати тривалість операційного дня, визначену Порядком №1246 (в робочі дні триває з 8 до 20-ї години) як таку, що встановлена спеціальною нормою, яка регулює порядок направлення електронного документа - податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної) до ДФС для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як зазначено у позовній заяві 26.12.2018 Підприємство реалізувало власну продукцію за готівкові кошти кінцевому споживачеві, який не є платником ПДВ, готівкові розрахунки проводились через РРО, загальна сума реалізованої продукції 334440 грн., в тому числі 55740 грн. ПДВ.

За результатами здійсненої господарської операції 15.01.2019 посадовою особою Підприємством складено та надіслано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №31 від 26.12.2018.

Згідно з Квитанцією №1, отриманою 16.01.2019, податкова накладна №31 доставлена до центрального рівня ДПС України 15.01.2019 о 18:57:57, документ не прийнято, оскільки сума ПДВ в документі (55740,00) не може перевищувати суму ПДВ на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування (54478,32) (а.с.16)

21 січня 2019 року Підприємство звернулося з листом до Державної фіскальної служби України, ГУ ДФС у Львівській області, Кам`янка-Бузької державної податкової інспекції Червоноградського управління Головного управління ДФС у Львівській області, просило податкову накладну №31 від 26.12.2018 на суму 55740 грн. вважати зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.01.2019 та внести відповідні відомості до Єдиного реєстру податкових накладних. При цьому зазначено, що ПП «ТД Агро» здійснило поповнення рахунку ПДВ перед реєстрацією податкових накладних 15.01.2019 (а.с.19-21).

Державна фіскальна служба України листом від 11.03.2019 № 11353/6/99-99-08-02-01-15 повідомила Підприємство, що за даними Єдиного реєстру податкових накладних податкова накладна № 31 від 26.12.2018, складена ПП «ТД Агро» та яка надсилалася 15.01.2019 двічі на реєстрацію до ЄРПН не прийнята, про що платнику надіслано відповідні квитанції із зазначенням причини неприйняття. 16.01.2019 вказана податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що ПП «ТД Агро» надіслано квитанцію (а.с.23-24).

Згідно з долученої до матеріалів справи виписки (скріншоту) із електронного кабінету платника податків ПП «ТД «Агро» (адреса сайту: https://mail/googlе/com/mail/u/0/#inbox/FMfcgxwCggBFmWpVsmkLcXBwKCLQLjnL?projector=1) сформованої ПП «ТД «Агро» 16.01.2019, сума ліміту (ПДВ) станом на 15.01.2019 станом на 19:32 становила 61 978, 82 грн., сума поповнення 164667,00 грн. (а.с.25).

Пунктами 200-1.1 та 200-1.2 статті 200-1 ПК України, в редакції чинній в період, який перевірявся, встановлено, що система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

На виконання положень пунктів 200-1.1 та 200-1.2 статті 200-1 ПК України Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» затверджено Порядок електронного адміністрування ПДВ, яким визначено механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків та встановлено, що система електронного адміністрування податку з 01.07.2015 запроваджується на постійній основі.

Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку рахунок у системі електронного адміністрування податку - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку.

Формула обчислення суми податку на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлена пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України.

Відповідно до абзацу 19 пункту 201.10 статті 201 ПК України платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень та обставин справи дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що позивачем вчасно (15.01.2019), за наявності залишку коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, надіслано податкову накладну №31 від 26.12.2018 для реєстрації, проте квитанція контролюючого органу № 1 датована 16.01.2019, тобто з пропуском на 1 день.

Крім того, Підприємством до матеріалів справи долучено інформацію із офіційного сайту Державної фіскальної служби України про те, що 15.01.2018 у зв`язку із перевантаженням серверу ДФС та необхідністю своєчасного прийому податкових накладних/розрахунків коригування, запити щодо отримання відомостей з Єдиного реєстру податкових накладних обробляються із затримкою в часі.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зауважує, що законодавцем не передбачено будь-яких інших вимог до платника податку на додану вартість щодо вчинення ним додаткових дій після направлення податкових накладних до Єдиного реєстру податкових накладних. Технічні питання роботи сервера ДФС України, пов`язані з реєстрацією податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, знаходяться поза межами впливу платника податку, а тому не можуть братися до уваги при вирішенні питання щодо виконання платником податку покладеного на нього обов`язку щодо реєстрації податкової накладної.

Оскільки податковим органом в межах операційного дня не надіслано квитанцію про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної, то податкова накладна вважається зареєстрованою датою надсилання, в даному випадку 15.01.2019, а тому позивачем при реєстрації податкової накладної №31 дотримано строки встановлені пунктом 201.10 статті 201 ПК України, підстави для застосування до позивача штрафних санкцій в цій частині відсутні.

Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними у постановах від 10 червня 2019 року (справа №802/1825/16-а), від 28 березня 2019 року (справа №809/1420/17).

Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи закріплене пунктом 109.1 статті 109 ПК України поняття податкового правопорушення, дійшов вірного висновку щодо протиправності та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 24.04.2019 в частині застосування штрафної санкції за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної № 31 від 26.12.2018 в розмірі 5574,00 грн.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки позивач не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові, в силу приписів статті 308 КАС України рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності винесеного контролюючим органом податкового повідомлення-рішення в частині застосування штрафної санкції за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної № 31 від 26.12.2018, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Львівській області, залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року у справі №1.380.2019.002536 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 26.09.2019