Справа № 320/7022/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7022/18 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., за участі представника позивача Воробйова Є.Л., представника відповідача Борисова І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХМАШСТРОЙ 2012" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В :

29.12.2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХМАШСТРОЙ 2012" (надалі - ТОВ "ТЕХМАШСТРОЙ 2012" звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування повністю податкового повідомлення - рішення від 22.12.2018 №, яким збільшено суму податкового зобов`язання по податку на додану вартість за основним платежем на 318 987, 00 грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 79 747, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки відповідача щодо не реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом ТОВ «Топ Буд Дизайн» є хибними та спростовуються наданими позивачем первинними документами, які відповідають вимогам чинного законодавства.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 р. позовні вимоги задоволено повністю.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог, оскільки були надані первинні документи, які відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 р. як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що позивачем під час перевірки та до матеріалів справи не було надано докази передачі матеріалів для здійснення робіт, які відображені в актах приймання виконаних робіт. При цьому, звертають увагу, що згідно Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено кримінальне провадження № 0000149 відносно контрагента Позивача.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що висновки податкового органу щодо нереальності здійснення господарської операції з контрагентом спростовуються матеріалами справи.

В судовому засідання представник відповідача підтримав аргументи апеляційної скарги, представники позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги, підтримавши відзив на апеляційну скаргу.

Крім того, у судовому засіданні протокольною ухвалою задоволено заяву Головного управління Державної податкової служби у Київській області та замінено відповідача Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області на Головне управління Державної податкової служби у Київській області в порядку процесуального правонаступництва.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справу розглянуто в межах доводів апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем на підставі наказу ГУ ДФС у Київській області від 29.11.2018 №2619 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Техмашстрой 2012» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Топ Буд Дизайн» () за період з 01.06.2018 по 30.06.2018.

Перевірка проводилась виключно в частині здійснення фінансово - господарських взаємовідносин з ТОВ «Топ Буд Дизайн» () за період з 01.06.2018 по 30.06.2018.

За результатами даної перевірки податковим органом складено Акт документальної позапланової виїзної перевірки від 13.12.2018 р. № 1114/10-36-14-14/37989646 про порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 198.3 п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму всього у сумі 318 987,00 грн., у тому числі за червень 2018 в сумі 318 987,00грн.

На підставі зазначеного Акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.12.2018 № на суму 318 987,00 грн. (триста вісімнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім), та штрафні санкції на суму 79 747 (сімдесят дев`ять тисяч сімсот сорок сім).

Вищенаведені обставини підтверджені належними та допустимими доказами, і не є спірними.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органам державної податкової служби надане право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Порядок проведення перевірок визначений статтями 75-86 Податкового кодексу України.

Платники податку на додану вартість, об`єкти, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначені розділом 5 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.1. статті 198 Податкового кодексу України (в редакції на день здійснення господарських операцій) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. цієї ж статті визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно пункту 198.3. цієї ж статті податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу);

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше:

ніж через 365 календарних днів з дати складення податкової накладної;

для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні» від 16 липня 1999 року N 996-XIV (надалі за текстом Закон № 996) метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Частина 2 даної статті передбачає, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 1 Закону № 996 документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинним документом.

Згідно частини 1 статті 9 Закону № 996 первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій є підставою для бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем «Підрядник» та «Топ Буд Дизайн» () «Субпідрядник» був укладений договір №25/05 від 25.05.2018, за умовами якого Підрядник доручає, а Субпідрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку і на умовах цього договору роботи по поточному ремонту:

- аглодоменного обладнання Аглофабрика ПрАТ «ММК ім.Ілліча»

- Технічному обслуговуванню устаткування Аглофабрики ПрАТ «ММК ім.Ілліча»

- реконструкція систем газоочистки агломашин №1-12 (зона спікання) і реконструкція застарілих систем газо очистки агломашин №7-12 (зона охолодження) ПрАТ «ММК ім.Ілліча».

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надані наступні документи: договір №25/05 від 23.05.2018, акти виконаних робіт №1, №2, №421/65/с, №421/71/с, №421/70/с, №421/64/с, платіжні доручення №589, №590, №591, №592, №593, №594, №595, №596, №597, №598, №602, №603, №604, також висвітлено в самому акті перевірки сторінка З абз. 11.

Щодо доводів апелянта, що позивачем під час перевірки та до матеріалів справи не було надано докази передачі матеріалів для здійснення робіт, які відображені в актах приймання виконаних робіт, не приймаються судом до уваги, оскільки, в акті перевірки відсутнє жодне посилання або згадування, що підприємство ТОВ «ТЕХМАШСТРОЙ 2012» мало надати саме такі документи.

Крім цього апеляційним судом враховується, що податковий орган між ТОВ «ТЕХМАШСТРОЙ 2012» та ТОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» за період з 01.06.2018 по 30.06.2018 вже проводив зустрічну звірку та надав довідку від 23.11.2018 №31/10-36-14-14/3798966 у висновку якої викладено, що звіркою документально підтверджено реальність цих господарських відносин їх вид, обсяг, кількість та розрахунки. Відповідачем було встановлено відображення в податковому обліку цих господарських операцій. (т.1 а.с. 190-193)

Також не заслуговують на увагу й доводи відповідача щодо кримінального провадження № 0000149, як на підставу порушення, оскільки товариства не мають контролювати та не зобов`язане контролювати господарські правовідносини своїх контрагентів та сплату контрагентами відповідних податків та зборів, у відповідності до ст. 20 ПК України цей обов`язок покладений на контролюючі органи. При цьому відповідачем не доведено, що згадане кримінальне провадження стосується контрагента TOB «ТОВ БУД ДИЗАЙН».

Отже, підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач зробив висновки про порушення ТОВ «ТЕХМАШСТРОЙ 2012» податкового законодавства лише на аналізі власних податкових баз та на підставі інформації з єдиного реєстру судових рішень, оскільки акт перевірки, який був підставою для винесення відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, не містить жодної інформації про проведення позапланової документальної перевірки, або про результати перевірки ТОВ «ТОП БУД ДИЗАЙ» за місцем реєстрації контрагента.

Частиною 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на надані позивачем документи, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Як встановлено судом, на момент укладання між позивачем та контрагентом провочину, останній був зареєстрований як платник податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому мав право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні, в свою чергу, податкові накладні, на підставі яких позивач формував податковий кредит, та копії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідають вимогам, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Колегія суддів при прийнятті рішення у даній справі приймає до уваги позицію Верховного суду висловлену у постанові суду у справі № К/9901/6704/18 (804/4940/14) від 06.02.2018, зокрема, що наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу. В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Згідно з частиною 2 статті 74 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суду також не були надані докази щодо наявності обвинувального вироку відносно посадових осіб контрагента позивача.

Отже усі наведені аргументи апелянта колегія суддів вважає такими, що не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Повний текст постанови виготовлено 23.09.2019 р.

Керуючись статтями 308, 309, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 р.-залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХМАШСТРОЙ 2012" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

А.Г. Степанюк