Справа № 756/17030/18
Суддя: Луценко О. М.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/756/96/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Луценка О.М.,
при секретарі Бондаренко Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що в період з 12.07.1997року позивач проходив військову службу, згодом був звільнений з військової служби за підпунктом «г» пункту 1 ч.8 ст.26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу. Відповідно до наказу № 1410 від 16.03.2017 виключений зі списків особового складу та направлений для зарахування на військовий облік до Оболонського районного у м. Києві військового комісаріату. На облік офіцерів запасу позивача було прийнято 12.06.2017р., однак посвідчення зміг отримати лише 23.11.2017р. Після отримання тимчасового посвідчення офіцера позивач звернувся до відповідача для реєстрації та призначення допомоги по безробіттю. 07.12.2017 року йому було призначено мінімальну допомогу по безробіттю на підставі ч.2 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Вважає дії відповідача неправомірними, оскільки при призначені допомоги по безробіттю не було враховано причину звільнення з військової служби, а саме необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико- соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько- консультативної комісії для осіб до 18 років у зв`язку із чим просив визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати здійснити перерахунок розміру допомоги по безробіттю за період перебування на обліку з 07.12.2017року по 29.07.2018року згідно з нормами, встановленими законодавством та здійснити виплату.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив суду, що позивач звернувся до відповідача 30.11.2017р. через 8 місяців після звільнення, оскільки страховий стаж позивача на момент звернення за останні 12 місяців становив менше 6 місяців, то він мав право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі. При визначенні розміру допомоги по безробіттю до позивача не було застосовано абз.5ч.1ст.22 Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», оскільки ним не було надано жодного підтверджуючого документу, про здійснення ним догляду за інвалідом 1 групи або дитиною- інвалідом віком до 18 років, а також за пенсіонером, який за експертним медичним висновком потребує постійного стороннього догляду, в зв`язку з цим допомога була нарахована без урахування перерви страхового стажу з поважних причин. На підставі вищевикладеного просила суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 був звільнений з військової служби 16.03.2017 за пп. «г» п.1ч.8ст.26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову служби» від 25.03.1992№2232-ХІІ( в редакції закону, чинній на момент звільнення) що передбачає звільнення військовослужбовців з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин( а.с.6).

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 був прийнятий на облік офіцерів запасу 12.06.2017, а тимчасове посвідчення офіцерів запасу ним отримане 23.11.2017р.( а.с.11).

Відповідно до Закону України « Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067 VІ статус безробітного можу бути: особа працевлаштованого віку до призначення пенсії( зокрема на пільгових умовах або за вислугу років). яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Абзацом 4 пункту3 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку, які шукають роботу, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198, передбачено що реєстрація проводиться за умови пред`явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, облікової картки платника податків, трудової книжки, а в разі потреби також військового квитка, диплома або іншого документа про освіту. Крім документів, зазначений у п.3 порядку № 198, також передбачається,що для реєстрації подаються: військовослужбовцям ( крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, утворених відповідно до законів, Держприкордонслужби, СБУ, Держспецтрансслужби, поліцейським, особами рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту, податкової міліції, а також особовим складом воєнізованим аварійно- рятувальних служб, утворених відповідно до законодавства на постійній основі, які звільнені із служби за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів без права на пенсію- військовий квиток, в якому зазначено дата взяття їх на облік у військовому комісаріаті відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-ІІІ, прав на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі.

Згідно заяви ОСОБА_1 до Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятостіпро надання статусу безробітного від 30.11.2017року( а.с.25) вбачається, що позивач звернувся через 8 місяців після звільнення. Оскільки страховий стаж на момент звернення за останні 12 місяців становив менше 6місяців, то він мав право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі.

Абзацом 5 ч.1ст.22Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що право на допомогу по безробіттю зберігається у разі настання перерви страхового стажу з поважних причин, якщо особа протягом місця після закінчення цієї перерви зареєструвалася в установлено порядку в державній службі зайнятості як безробітна. Поважними причинами є : здійснення догляду непрацюючої працездатної особи за інвалідом І групи або дитиною інвалідом віком до 18 років, а також пенсіонером, який за експертним медичним висновком потребує постійного стороннього догляду.

Як встановлено в судовому засіданні до позивача при визначенні допомоги по безробіттю, не було застосовано абз. 5ч.1ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», оскільки ним не було надано жодного підтверджуючого документа про здійснення ним догляду за інвалідом І групи або дитиною інвалідом віком до 18 років, а також за пенсіонером, який за експертним медичним висновком потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України « Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

ОСОБА_1 при наданні заяви про надання( поновлення) статусу безробітного від 30.11.2017р. підтверджено, що він ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальність за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного, призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в України ґрунтується на принципах, згідно з яким ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачене законодавством. Одночасно ця норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти в межах повноважень і способом, передбачений законодавством України.

Відповідно до ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмету спору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не було повідомлено посадову особа Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості про те, що останні доглядає за особою з інвалідністю, а також не було надано жодного документу, який підтверджував би даний факт, оскільки відповідальність за подання документів на підставі яких приймається рішення, щодо реєстрації безробітного, призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, покладається на безробітного та ненадання позивачем жодного документу. який би був підставою для застосування абз.5 ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» призвело до того, що допомога по безробіттю була нарахована без урахування перерви страхового стажу з поважних причин.

Зважаючи на ту обставину, що відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі ст.ст. 19, 24, 46 Конституції України, керуючись ст.ст. 5, 6, 14, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 295, 370 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання її копії.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.
Суддя О.М.Луценко