Справа № 826/27223/15
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Аліменка В. О., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) про відмову у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», Міністерства оборони України про визнання неправомірними дій директора військово-медичного департаменту Міноборони України Верби А. В., щодо незаконного звільнення ОСОБА_1 із займаної посади; скасування наказу директора військово-медичного департаменту Міноборони України Верби А. В. № 138 від 09.12.2015 р.; скасування наказу тимчасово виконуючого обов`язки Міністерства оборони України - І. С. Руснака № 931 від 19.11.2015 р.; поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Центральної діагностичної паталого-анатомічної лабораторії Міністерства оборони України - лікарем патологоанатомом; стягнення з НВМКЦ «Головний військовий клінічний госпіталь» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у зв`язку зі звільненням без законної підстави.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2017 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії директора військово-медичного департаменту Міністерства оборони України Верби А. В. щодо незаконного звільнення ОСОБА_1 із займаної посади.

Скасовано наказ директора військово-медичного департаменту Міністерства оборони України Верби А. В. № 138 від 09.12.2015 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Центральної діагностичної паталого-анатомічної лабораторії Міністерства оборони України - лікарем патологоанатомом.

Стягнуто з НВМКЦ «Головний військовий клінічний госпіталь» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2017 року змінено в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в іншій частині постанову суду залишено без змін.

13 лютого 2019 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про зміну способу виконання постанови від 28.08.2017 р.

Заява мотивована тим, що Міністерство оборони України листом від 17.07.2018 р. повідомило позивача про те, що постанова від 28.08.2017 р. по справі № 826/27223/15 не може бути виконана, оскільки наказом «Про розформування Центру крові Збройних Сил України та Центральної патологоанатомічної лабораторії» № 6 від 16.03.2017 р. ліквідовано Центральну патологоанатомічну лабораторію, а її правонаступником став Національний військово-медичний клінічний центр «Головний військовий клінічний госпіталь».

Отже, постанову суду від 28.08.2017 р. № 826/27223/15 не може бути виконано, оскільки юридичну особу, у якій мали поновити на посаді позивача, ліквідовано, а правонаступником останньої став Національний військово-медичний клінічний центр «Головний військовий клінічний госпіталь».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, ухвалу суду першої інстанції та заяву задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що станом на 11.02.2019 р. виконавче провадження триває і не закінчено.

Апелянт зазначає, що йому не було направлено судом першої інстанції повістки про розгляд його заяви, чим, фактично, позбавлено останнього можливості участі в судовому процесі.

Також апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що судом першої інстанції здійснено посилання на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.02.2019 року, яка не набрала законної сили, оскільки оскаржується апелянтом в апеляційному порядку.

При цьому, докази закриття ВП № 56383667 на підтвердження обґрунтованості висновку суду першої інстанції матеріали справи не містять.

Також апелянт зазначає, що належними і допустимими доказами того, що Центральна патологоанатомічна лабораторія була ліквідована, а правонаступником її є Національний військово-медичний клінічний центр «Головного військового клінічного госпіталю» є: копія витягу з плану проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України у 2017 році; копія витягу з директиви № Д-322/1/3 від 14.03.2017 р.; копія акту перевірки та ліквідації службового (нетаємного) діловодства Центральної патологоанатомічної лабораторії від 31.07.2017 р.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли відзиви Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», зареєстровані 27.08.2019 р. за вх. № 31297 та 02.09.2019 р. за вх. № 32051, в яких відповідач зазначає, що відповідно до наказу начальника Головного військово-медичного управління - начальника Медичної служби Збройних сил України від 19 грудня 2018 року № 196 позивача поновлено з 09 грудня 2015 року на посаді начальника Центральної діагностичної патологоанатомічної лабораторії Міністерства оборони України - лікарем патологоанатомом.

На виконання директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 14.03.2017 р. № Д-322/1/3дск позивача звільнено з 31.11.2017 р. з посади начальника Центральної діагностичної патологоанатомічної лабораторії Міністерства оборони України - лікаря патологоанатома, відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з розформуванням (ліквідацією) Центральної діагностичної патологоанатомічної лабораторії Міністерства оборони України, скороченням штату працівників, відсутністю вакантних посад і відмовою від переведення на іншу роботу.

Також відповідач зазначає, що середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 159952, 65 грн. на користь позивача стягнуто органом казначейства шляхом безспірного списання згідно повідомлення від 03.05.2017 р. № 06-5/1571.

Таким чином, відповідач вважає судове рішення виконаним у повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 26.09.2019 р. постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції, наказом начальника Головного військово-медичного управління - начальника Медичної служби Збройних сил України від 19 грудня 2018 року № 196 позивача поновлено з 09 грудня 2015 року на посаді начальника Центральної діагностичної патологоанатомічної лабораторії Міністерства оборони України - лікарем патологоанатомом та звільнено з вказаної посади.

З огляду на наведене, доводи апелянта щодо утруднення виконання рішення суду в частині поновлення на посаді у зв`язку з ліквідацією органу є необґрунтованими.

При цьому, доводи апелянта про те, що ВП № 56383667 не закрито, на питання про зміну способу виконання судового рішення не впливає.

Щодо доводів апелянта про неповідомлення про дату, час та місце розгляду заяви колегією суддів встановлено, що вказані відомості були повідомлені секретарем судових засідань телефонограмою (а. с. 104 Т. 1).

Відтак доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з достатнім обґрунтуванням нормами процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відсутні також підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 229, 294, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року про відмову у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені ст. ст. 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя В. О. Аліменко

(Повний текст постанови складено 26.09.2019 р.)