Справа № 369/13076/17
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Степанюка А.Г.,

Лічевецького І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2008 року було задоволено позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Донецька про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

- визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Донецька з відмови в перерахуванні ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Донецька з відмови в перерахуванні ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Донецька здійснити з 1 квітня 2008 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 за інвалідністю відповідно до ч. 4 ст. 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.04.2008 року.

У подальшому, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2018 року було визнано протиправними дії Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області та зобов`язано відновити щомісячні виплати пенсії в розмірах, встановлених постановою Донецьким окружним адміністративним судом по справі № 2-а/16656/08 від 07 жовтня 2008 року.

На виконання вказаного рішення суду позивачу від 15 червня 2018 року був виданий виконавчий лист № 369/13076/17.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 квітня 2019 було зобов`язано Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області протягом місяця з дня набрання ухвалою законної сили подати Звіт про виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2018 року по справі № 369/13076/17.

На виконання вимог вказаної ухвали суду 18 червня 2019 року головою комісії з припинення управління підпорядкованих управлінь головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Токар С.А. був наданий до суду Звіт про виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2018 року по справі № 369/13076/17.

19 червня 2019 року до суду надійшла заява позивача відповідно до змісту якої останній просив суд накласти штраф за відмову виконати рішення суду на керівника Києво-Святошинського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Київській області ОСОБА_2 у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 421 906 грн., половину суми перерахувати на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 та надати суду звіт ОСОБА_2 щодо виконання судового рішення.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень було відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом вимог процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу. Зокрема, апелянт зазначає, що на його думку, такі рішення суду перешкоджають виконанню остаточного рішення і створюють таким чином систему проблему невиконання або несвоєчасне виконання рішення національних судів.

Разом з цим, апелянт звертає увагу суду, що звіт, який був наданий керівником, не відповідає дійсності, вводить суд в оману, підміняє поняття Законів України та Конституції України. Позивач також вказує, шо на його переконання, загроза накладення штрафу повинна стимулювати боржника, а накладення штрафу карати його за невиконання судового рішення.

За наведених обставин апелянт вважає, що з метою належного захисту його порушених прав та виконання судових рішень, які набрали законної існує необхідність задовольнити його заяву.

У поданому до суду відзиві на апеляційну скаргу відповідач, просить суд залишити оскаржувану позивачем ухвалу без змін, посилаючись на необгрунтованість вимог апеляційної скарги. Крім того, акцентує увагу суду, що відповідно до Постанови КМУ від 22 серпня 2018 року № 628 та наказу Пенсійного фонду України від 28.08.2018 № 144 Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України 14 червня 2019 року було реорганізовано шляхом злиття в Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Таким чином, наразі належним відповідачем у даній справі є Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Учасники судового процесу були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 19 вересня 2019 року, не з`явилися та явку уповноважених представників до суду не забезпечили.

Разом з цим, судом встановлено, що в апеляційній скарзі позивач просив суд здійснити апеляційний розгляд його заяви без його участі.

Відповідач про причини неявки уповноваженого представника суду не повідомив та будь-яких заяв або клопотань до суду не надав, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

За наведених обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з поданого відповідачем, на виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 квітня 2019 року звіту, судові рішення щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу виконано у повному обсязі. Зокрема, пенсія ОСОБА_1 виплачується відповідно до вимог ч. 4 ст. 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, що підтверджується довідкою від 13.06.2019 року. РАзом з цим, у вказаному звіті відповідач акцентує увагу суду, що Постановою Донецького окружного адміністративного суду по справі № 2-а-16656/08 від 07.10.2008 року не було зобов`язано органи пенсійного фонду України виплачувати пенсію в розмірах, які діяли в 2008 році. Таким чином, пенсія позивачу виплачується у розмірі згідно вимог чинного законодавства.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Києво-Святошинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області виконано вимоги ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.04.2019 року та надано Звіт про виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.02.2018 року, тому відсутні підстави для встановлення обов`язку подавати звіт щодо виконання рішення суду.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Нормами ч. ч. 1, 2 ст. 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з аналізу даної норми вбачається, що штраф може бути накладено на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення тільки за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту. У даному випадку підстави для накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відсутні, оскільки на виконання ухвали суду було надано звіт на виконання судового рішення.

Разом з цим, судомвою колегією встановлено, що у лютому 2019 року позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо припинення виконувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2008 по справі №2-а-16656/08;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на його користь заборгованість недоотриманих грошей по пенсії в розмірі 219257,63 грн. з коштів Державного бюджету України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року у справі № 320/526/19, яке набрало законної сили 13 червня 2019 року було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області прийняти рішення щодо донарахування і виплати державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року на підставі постанови Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2008 року по справі № 2-а-16656/08.

Тобто, з наведеного слідує, що порушені права позивача пов`язані із неналежним виконанням відповідачем судових рішень вже поновлені рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року у справі № 320/526/19, яке відповідач зобов`язаний виконати.

При цьому, судом апеляційної інстанції не встановлено конкретно в діях керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області ознак вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення як умови притягнення особи до відповідальності та накладення, у даному випадку, штрафу, оскільки, як вже зазначалось, визначальною ознакою для накладення на керівника боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин.

При цьому, колегія суддів враховує, що внаслідок реорганізанції органів Пенсійного фонду України та злиття Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, з 14 червня 2019 року керівником останнього є ОСОБА_3 , а не ОСОБА_4 , якого позивач просить суд притягнути до відповідальності шляхом накладення штрафу за невиконання судового рішення.

За наведених обставин у їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про накладення штрафу на начальника Головного управління ПФУ в Київській області, як керівника суб`єкта владних повноважень ОСОБА_4 та а надати суду звіт ОСОБА_4 щодо виконання судового рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності до вимог матеріального та процесуального права, у той час як доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді А.Г. Степанюк

І.О. Лічевецький