Справа № 520/8664/19
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 р. № 520/8664/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати дії ДФС України, які полягають у нездійсненні дій по сплаті рахунку за стаціонарне лікування на протязі з 21.01.2019 по 05.02.2019, внесення позивача до списку до договору про надання медичних послуг особам начальницького складу податкової міліції, а також особам з числа пенсіонерів, які були звільнені з підрозділів податкової міліції ДФС України, що визначаються договором про надання медичних послуг , який укладається між ГУДФС та державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області», відмовою надати путівку на санаторне курортне лікування, а також внесення позивача до списку до договору про надання медичних послуг (санаторне курортне лікування особам начальницького складу податкової міліції, а також особам з числа пенсіонерів, які були звільнені з підрозділів податкової міліції ДФС України, що визначаються договором про надання медичних послуг, який укладається між ГУДФС та державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» - протиправними; зобов`язати ДФС України оформити та направити необхідні документи до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» та внести позивача до списку до договору про надання медичних послуг (стаціонарного лікування) особам начальницького складу податкової міліції , а також особам з числа пенсіонерів , які були звільнені з підрозділів податкової міліції ДФС України, що визначаються договором про надання медичних послуг , який укладений між ГУДФС та державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області»; зобов`язати ДФС України оформити та направити необхідні документи до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» та сплатити рахунок за моє стаціонарне лікування, як інваліда 2-ї групи (захворювання пов`язано з проходженням служби в органах внутрішніх справ), в госпіталі Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» на протязі з 21.01.2019 по 05.02.2019 у розмірі 5748 ,00 (п`ять тисяч сімсот сорок вісім гривен 00 коп); зобов`язати ДФС України оформити та направити необхідні документи до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» та внести позивача до списку до договору про надання медичних послуг (санаторне-курортне лікування) особам начальницького складу податкової міліції, а також особам з числа пенсіонерів, які були звільнені з підрозділів податкової міліції ДФС України, що визначаються договором про надання медичних послуг , який укладений між ГУ ДФС та державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області»; зобов`язати ДФС України оформити та направити необхідні документи про перелік лікувальних закладів, підпорядкованих ДФС України з наданням профілю лікування та надати позивачу безкоштовну путівку (або процентну путівку до санаторія) на санаторне-курортне лікування, як інваліду 2-ї групи звільненого з органів у зв`язку з хворобою, яке пов`язане з проходження служби в органах внутрішніх справ, відповідно до довідки серія ХАР - 05 №003392 від 11.07.2012 МСЕК та надавати в подальшому, відповідно до Закону України «Про соціальні гарантії військовослужбовців»; стягнути з ДФС України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 сплачений грошові кошти за поштові відправлення у розмірі 100 (сто) гривен.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані дії відповідача є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

19.09.2019 від Державної фіскальної служби України до канцелярії суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що дії відповідача є правомірними, та відповідають вимогам чинного законодавства. В задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач з лютого 2000 року по травень 2012 року перебував на службі в органах податкової міліції.

Наказом Державної податкової служби України від 21.05.2012 №1100-о "Про звільнення ОСОБА_1 " позивача було звільнено у відставку

Так, позивач у січні 2019 року проходив стаціонарне лікування в госпіталі Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області".

В позовній заяві позивач вказує на той факт, що його лікування у вказаному закладі має бути профінансовано з боку відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на норми ст. 20-23 Закону України "Про міліцію", Закону України "Про державну податкову службу в Україні", Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою КМУ від 29.07.21991 №114, а також Закону України "Про Національну поліцію" (прикінцеві та перехідні положення).

Суд зазначає, що відповідно до ст. 22 Закону України "Про міліцію" працівники органів внутрішніх справ та члени їх сімей, які проживають разом з ними, користуються безоплатним медичним обслуговуванням у закладах охорони здоров`я Міністерства внутрішніх справ України. За працівниками органів внутрішніх справ, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на обслуговування цими ж закладами.

Аналогічна норма міститься і в Законі України "Про Національну поліцію". За приписами ст. 95 вказаного Закону поліцейським гарантується безоплатне медичне забезпечення в закладах охорони здоров`я Міністерства внутрішніх справ України. Громадяни України з числа колишніх поліцейських, які були звільнені зі служби за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату, та члени їхніх сімей (дружина (чоловік), діти до 18 років, а в разі їх навчання у вищих навчальних закладах - до 23 років) мають право на медичне забезпечення в закладах охорони здоров`я Міністерства внутрішніх справ України відповідно до умов, визначених частинами першою - сьомою цієї статті.

Як вбачається зі змісту вказаних статей, чинним законодавством передбачена гарантія у вигляді безоплатного медичного обслуговування колишніх працівників міліції, а не їх медичне обслуговування за рахунок роботодавця. Отже, на відповідача не покладено обов`язок фінансування лікування колишніх працівників податкової міліції.

В той же час, відповідно до Галузевої угоди між ДФС України, Всеукраїнською професійною спілкою працівників органів державної фіскальної служби та Професійною спілкою працівників митних органів України на 2018-2020 роки, зареєстрованою Міністерством соціальної політики України від 17.10.2018 №25 ДФС України зобов`язується проводити медичне обслуговування працівників у межах кошторису на зазначені цілі та укладати договори з медичними закладами щодо отримання працівниками податкової міліції медичних послуг з лікування (обстеження та госпіталізація).

Суд зазначає, що станом на дату лікування позивача, договір щодо медичного обслуговування між ДФС України та Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" укладено не було.

При цьому, 18.02.2019 між Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" та Головним управління ДФС у Харківській області (згідно листа ГУ ДФС у Харківській області від 11.03.2019 №2568/8/20-40-04-01-24, що міститься в матеріалах справи) було укладено відповідний договір про надання медичних послуг, згідно п. 1.3 якого Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" надає послуги з лікування особам, що проходять службу в Головному управлінні ДФС у Харківській області на посадах начальницького складу податкової міліції, а також пенсіонерам податкової міліції замовника, статус яких визначений Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як вбачається з вказаного переліку, позивач не відноситься до категорій осіб, лікування яких фінансується Головним управлінням ДФС у Харківській області відповідно до договору від 18.02.2019.

В частині позовних вимог щодо внесення змін до договору про надання медичних послуг, суд зазначає наступне.

Державна фіскальна служба України не є стороною договору від 18.02.2019 про надання медичних послуг.

Також, відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Також позивач просить суд визнати неправомірною відмову ДФС України надати путівку на санаторно-курортне лікування, а також надати відповідну путівку. Проте, позивачем не надано жодних доказів такої відмови чи доказів звернення до відповідача з відповідними вимогами. В позові посилання на відповідні листи чи рішення також відсутні.

З урахуванням викладеного, позивачем не надано доказів наявності спору з даного питання між ним та ДФС України.

Отже, відповідач у спірних відносинах діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов