Справа № 580/2636/19
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23 вересня 2019 року справа № 580/2636/19

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Білоноженко М.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Звенигородського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2019р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась з позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до Звенигородського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Черкаській області (далі-відповідач), в якому, з урахуванням позовної заяви в редакції від 13.09.2019р., просить:

- зобов`язати Звенигородський районний відділ управляння державної міграційної служби України у Черкаській області здійснити вклеювання фотокартки до паспорта громадянина України у вигляді книжечки виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області 12 лютого 1998 року, за рішенням суду відповідно до пункту 2 розділу V Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року №456, зареєстрований в міністерстві юстиції України 14 червня 2019 року за №620/33591.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27.08.2019р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві десятиденний строк, з моменту отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

В ухвалі зазначено, що позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом подання до Черкаського окружного адміністративного суду:

- копії позовної заяви з двома примірниками, належним чином засвідчених, додатків;

- нової редакції адміністративного позову з урахуванням вимог даної ухвали щодо зазначення змісту позовних вимог і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що свідчили б про порушення прав, свобод або законних інтересів позивача оскаржуваною дією та потребували судового захисту та зазначенням адреси власної електронної пошти або зазначити про її відсутність.

Копію зазначеної ухвали отримано позивачем 06.09.2019р., що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

16.09.2019р. до суду надійшов лист позивача про усунення недоліків встановлені ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху від 27.08.2019р.

До листа додано нову редакцію адміністративного позову з належним чином засвідченими, додатками в двох примірниках та зазначенням про відсутність електронної адреси.

В обгрунтування позовних вимог вказаних у новій редакції позовної заяви позивачем вказано, що примушування до обробки персональних і конфіденційних даних позивача з метою оформлення паспорта громадянина України у формі картки є неправомірним втручанням в особисте життя позивача з боку держави та порушення вимог ст. 8 ЗУ Про захист персональних даних, в зв`язку з чим позивач звернулась з позовною вимогою про зобов`язання Звенигородського районного відділу управління державної міграційної служби України у Черкаській області здійснити вклеювання фотокартки до паспорта громадянина України у вигляді книжечки.

З приводу приведення позивачем позовної заяви у відповідність до вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, суд звертає увагу на наступне.

Як вже зазначалося судом, відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) у позовній заяві має бути зазначений зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а у разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, що має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень (його рішення), що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується. Право на оскарження нормативно-правового акта має широке коло осіб, у правовідносинах з якими даний акт застосовується.

Право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Особа має таке право за умови, якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або звужують її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може належати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності. Такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтовано пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Peretyaka and Sheremetyev проти України, 21.12.2010, №45783/05).

Якщо особа вважає, що її суб`єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов`язок, така особа має право звернутися за судовим захистом.

В разі відповідного звернення особи, суд повинен розглянути питання щодо наявності порушення суб`єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір.

Суд зазначає, що предметом даної позовної заяви є зобов`язання Звенигородського районного відділу управляння державної міграційної служби України у Черкаській області здійснити вклеювання фотокартки до паспорта громадянина України у вигляді книжечки. З огляду листа-відповіді Звенигородського районного відділу управляння державної міграційної служби України у Черкаській області, судом вбачається, що за результатами розгляду заяви позивача щодо вклейки фотокартки по досягненню 45 річного віку, відповідачем повідомлено, що відповідно до Постанови КМУ №302, у разі якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку здійснюється обмін паспорта та роз`яснено порядок дій та переліку документів необхідних для здійснення обміну паспорта.

Так, суд, проаналізувавши лист-відповідь відповідача, звертає увагу, що з його змісту не вбачається, а позивачем не наведено доводів в якій частині дії відповідача порушують саме права позивача, з огляду на те, що лист відповідача має рекомендативний характер та не містить відмови у здійснення дій а також не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України.

Крім того, суд звертає увагу, що у відповідності до приписів ч.1 ст.5 КАС України, правом звернення до суду наділений суб`єкт звернення для захисту її прав, свобод або законних інтересів від протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

На підставі зазначеного, суд зазначає, що позивачем, у повній мірі, не виконано вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 27.08.2019р., а саме: позовну заяву не приведено у відповідність до вимог, встановлених пунктами 4,5 частини 5 статті 160 КАС України, а саме: позивачем у адміністративному позові не зазначено зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що свідчили б про порушення саме її прав, свобод або законних інтересів оскаржуваною дією та потребували судового захисту.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, що залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини 5 статті 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Частиною 8 статті 169 КАС України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 293-297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Звенигородського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набрала законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко