Справа № 200/4432/19-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2019 року справа №200/4432/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Геращенка І.В., суддів: Компанієць І.Д., Міронової Г.М.,

секретар судового засідання - Токарева А.Г.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року у справі № 200/4432/19-а (головуючий І інстанції Давиденко Т.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб та військового збору;

- стягнути заборгованість з грошового забезпечення за період з липня 2016 року по січень 2017 року на загальну суму 2226 грн. 57 коп., у тому числі: податок з доходів фізичних осіб в розмірі 18 % на загальну суму 1530 грн. 73 коп. та військовий збір в розмірі 1,5% на загальну суму 695 грн. 84 коп.;

- стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.02.2017 року по 19.03.2019 року в розмірі 215708 грн. 13 коп. (а.с. 3-7).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року позов задоволений частково:

- визнано протиправною бездіяльність ДП «Військова частина НОМЕР_1 » щодо невиплати позивачу грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб та військового збору;

- стягнуто з ДП «Військова частина НОМЕР_1 » на користь позивача заборгованість по грошовому забезпеченню за період з липня 2016 року по січень 2017 року на загальну суму 2226 грн. 57 коп., у тому числі податок з доходів фізичних осіб в розмірі 18 % на загальну суму 1530 грн. 73 коп. та військовий збір в розмірі 1,5% на загальну суму 695 грн. 84 коп.;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 68-70).

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції у відповідній частині, прийняти нове, яким задовольнити позов в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів посилався на те, що при звільненні з ним було проведено розрахунок не в повному обсязі, а оскільки суд задовольнив вимоги щодо стягнення належних сум при звільненні, вважає, що суд повинен задовольнити позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (а.с. 71-73).

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі обставини справи.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з липня 2016 року по лютий 2017 року.

Згідно наказу командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 21.07.2016 року № 84 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по особовому складу) від 21.07.2016 року № 40-РС на посаду снайпера 2 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону, який прибув з Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату м. Маріуполь, з 21.07.2016 року зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення (а.с. 8).

Наказом командира Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 31.01.2017 року № 27 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , снайпера десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону, на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас за підпунктом «ж» частини 8 статті 26 (а.с. 9).

Згідно платіжної відомості № б/н на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу військової частини НОМЕР_1 за січень 2017 року від 07.02.2017 року, наданої начальником фінансової служби військової частини НОМЕР_1 , з позивача утримана сума податку з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які він набув у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби в розмірі 1398 грн. 50 коп., додатково (загальна сума нарахування складає 7171 грн. 75 коп., з них 1290 грн. 92 коп. - податок з доходів в розмірі 18 %; 107 грн. 58 коп. -1,5 % військовий збір; сплачено позивачу на карту Приватбанку - 5773 грн. 25 коп. (а.с. 12-17).

Крім того, згідно зазначеної відомості з позивача утримана сума податку з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які він набув у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби в розмірі 33 грн. 34 коп.

Додатково загальна сума нарахування ОСОБА_1 складає 171 грн.; з них 30, 78 грн. податок з доходу в розмірі 18 %; 2,56 грн. - 1,5 % військовий збір; сплачено на карту Приватбанку 137,66 грн.

Згідно зазначеної відомості з позивача утримано суму податку з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які він набув у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби в розмірі 209,03 грн.

Додатково загальна сума нарахування позивачу складає 1161,29 грн., з яких 209,03 грн. податок з доходу в розмірі 18 %; зараховано на карту Приватбанку 952,26 грн.

Загальна сума утриманого податку з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які позивач набув право у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби складає 1640,87 грн.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи.

Спірним у справі є наявність правових підстав для стягнення середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.02.2017 року по 19.03.2019 року в сумі 215708,13 грн.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог не оскаржено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Матеріалами справи встановлено, що на дату розгляду справи судом першої інстанції відсутній повний розрахунок сум грошового забезпечення при звільненні між позивачем та Військовою частиною НОМЕР_1 .

Таким чином, позовні вимоги про стягнення середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні є передчасними, оскільки на теперішній час відсутня дата остаточного розрахунку з позивачем при звільненні.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині стягнення середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.02.2017 року по 19.03.2019 року в сумі 215708,13 грн..

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року у справі № 200/4432/19-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку залишити без змін.

Повний текст постанови складений 25 вересня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: І.Д. Компанієць

Г.М. Міронова