Справа № 320/6242/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6242/18 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» до Головного управління державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Основа» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу від 15.11.2018 року №2493 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Основа».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 15.11.2018 року Головним управлінням державної фіскальної служби у Київській області було видано наказ № 2493 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Основа».

Вказаний наказ було прийнято на підставі пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.78.1.11 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України та ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 26.04.2018 року у справі № 755/16396/16-к про надання дозволу на проведення перевірки позивача.

20.11.2018 року у зв`язку з відмовою головного бухгалтера ТОВ «Основа» ознайомлюватись з направленням ГУ ДФС у Київській області від 19.11.2018 року та відмовою у допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки контролюючим органом було складено відповідний Акт.

Не погоджуючись із спірним наказом на проведення перевірки, позивач звернувся до суду з позовом.

В межах справи основним спірним питанням є законність підстав прийнятого оскаржуваного наказу про призначення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства та надання належної йому правової оцінки.

Право на проведення перевірки визначено положеннями пункту 75.1. статті 75 та підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, при чому така перевірка повинна проводитися в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Статтею 78 Податкового кодексу України передбачено порядок проведення документальних позапланових перевірок.

Відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Згідно з абзацом першим пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.

Відповідно до абзацу першого пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Системний аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що наказ про призначення документальної позапланової перевірки платника податків видається керівником контролюючого органу на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України за умови, якщо така перевірка проводиться з питань, які викладені у відповідному судовому рішенні суду (слідчого судді) чи органу досудового розслідування, та які не були предметом дослідження попередніх перевірок такого платника податків.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.04.2018 року у справі № 755/16396/16-к задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва прокуратури м. Києва Велькова А.А. та надано дозвіл на проведення позапланової документальної перевірки додержання вимог податкового законодавства щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податків, зборів та інших платежів при проведенні фінансово-господарської діяльності, а також з питань правомірності декларування відшкодування з бюджету податку на додану вартість ТОВ «Основа» за період часу з 01.01.2010 року по 31.12.2016 року.

Саме на виконання вказаної ухвали було прийнято спірний наказ від 15.11.2018 року № 2493.

При цьому, ухвалою Київського апеляційного суду від 02.01.2019 року у справі № 755/16396/16-к, яка набрала законної сили, було скасовано ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26.04.2018 року у справі № 755/16396/16-к, на підставі якої ГУ ДФС у Київській області було прийнято наказ від 15.11.2018 року № 2493 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Основа».

Колегія суддів зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 1 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

Зазначеному імперативному принципу відповідає використана у КПК законодавча техніка, зокрема в ч. 1 ст. 309, що містить вичерпний перелік судових рішень слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному суді, та цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає.

Частина 3 ст. 309 КПК прямо передбачає, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, а отже в такий спосіб реалізується право особи на судовий контроль законності такого виду рішення слідчого судді.

Відповідно до частини 2 статті 369 КПК судове рішення, у якому суд вирішує інші питання (окрім вирішення обвинувачення по суті), викладається у формі ухвали.

У Податковому кодексі України та у положенні про Державну фіскальну службу України відсутні повноваження вирішувати питання щодо незаконності або неправомірності прийняття рішення (ухвали) Державною фіскальною службою та її структурними та територіальними підрозділами.

Відповідно до частини 5 статті 532 КПК ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

При цьому, суд зазначає, що статтею 533 КПК обумовлена обов`язковість рішення суду, які набрали законної сили, для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

В даному випадку, ухвала слідчого судді від 26.04.2018 року у справі № 755/16396/16-к, якою надано дозвіл на проведення позапланової документальної перевірки позивача у кримінальному провадженні на момент виникнення спірних правовідносин, була обов`язковою та підлягала виконанню контролюючим органом у межах її дії.

За змістом положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України

Як було зазначено вище, згідно з підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання постанови суду (ухвали суду) про призначення перевірки.

Отже, наведена норма містить імперативний припис щодо обов`язку податкового органу призначити позапланову перевірку у випадку отримання рішення суду про призначення перевірки.

Враховуючи наведені обставини колегія суддів вважає, що дії відповідача при призначенні перевірки є правомірними, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом, оскаржуваний наказ прийнятий у повній відповідності із Законом.

Доводи представника позивача та головного бухгалтера Товариства на відсутність підстав для проведення такої перевірки згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 14.08.2018 року у справі № 755/16396/16-к, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Зі змісту ухвали Апеляційного суду м. Києва від 14.08.2018 року у справі № 755/16396/16-к вбачається, що розглянувши апеляційну скаргу ТОВ «Амадеус Ко» на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07.03.2018 року, якою частково задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва м. Києва Велькова А.В. та надано дозвіл на проведення позапланової документальної перевірки додержання вимог податкового законодавства щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податків, зборів та інших платежів, а також з питань правомірності декларування відшкодування з бюджету податку на додану вартість ТОВ «Амадеус Ко» (), Спільного українсько-французького підприємства з іноземними інвестиціями «Основа-Солсиф» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (СП ТОВ «Основа-Солсиф) (), ТОВ «Танталіт» (), ТОВ «Основа» () за період часу з 01.01.2010 по 31.12.2016, проведення якої доручено працівникам ДФС м. Києва, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що слідчим суддею було безпідставно розглянуто та задоволено вищезазначене клопотання, оскільки норми кримінального процесуального закону позбавляють слідчого суддю повноважень на власний розсуд приймати до провадження та розглядати клопотання сторони обвинувачення, які не передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, у зв`язку з чим ухвалила скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07.03.2018 року, а клопотання повернути прокурору.

Суд першої інстанції зазначив, що вказаним рішенням суду, яке набрало законної сили, скасовано ухвалу слідчого судді, яка була підставою для винесення ГУ ДФС у Київській області оскаржуваного наказу.

Проте колегія суддів вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими, оскільки ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.08.2018 року у справі № 755/16396/16-к, на яку посилається позивач скасовано ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07.03.2018 року.

Спірний же наказ від 15.11.2018 року № 2493 був прийнятий на підставі іншої ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26.04.2018 року, яку як зазначалось судом вище було скасовано ухвалою Київського апеляційного суду лише 02.01.2019 року, тобто вже після прийняття контролюючим органом спірного наказу та після звернення позивача з вказаним адміністративним позовом до суду.

Отже, висновок суду першої інстанції у справі, що розглядається, не ґрунтується на правильному застосуванні вказаних норм матеріального права.

За наведеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог Товариства.

Доводи апеляційної скарги Головного управління державної фіскальної служби у Київській області дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Київській області-задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Основа» до Головного управління державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу- - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І.Мєзєнцев