Справа № 522/753/17
Суддя: Бондар В. Я.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/753/17
Провадження 2-а/522/592/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду 16.01.2017 року з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та просила:

- визнати незаконним припинення виплат (перерахування на поточний рахунок у АТ «Ощадбанк») призначеної позивачу пенсії;

- зобов`язати відповідача відновити виплату пенсії;

- визнати, що позивачкою не пропущено строк для звернення до суду з адміністративними позовом;

- стягнути судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивача є пенсіонером та отримує пенсію. У жовтні 2015 року її довіритель - донька ОСОБА_2 звернулася у відділення АТ «Ощадбанк» з метою зміни поточного рахунку. Однак з жовтня 2015 року виплати пенсії припинилася, у зв`язку з неотриманням ї більше року. Позивач стверджує, що її донька знімала кошти у вересні 2015 року. Вважають дії відповідача незаконними, адже жодної з передбачених законом підстав для припинення їй виплат не існує. В обґрунтування строку вказує, що перебуває на лікуванні у США та про припинення їй пенсійних виплат дізналася випадково з телефонної розмови з донькою у жовтні 2016 року, яка не повідомляла раніше з метою уникнення зайвих хвилювань матері.

Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. та в результаті її судового розгляду постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13.03.2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Приморського районного суду м. Одеси представник позивача ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в результаті розгляду якої Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13.03.2017 року - без змін.

ОСОБА_2 - представник ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанції.

Постановою Верховного суду від 06.03.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13.03.2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Верховний суд, скасовуючи рішення вказав на те, що в матеріалах справи наявні копія рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про припинення виплат пенсії з 01.10.2015 року. Вказане рішенні залишилося позо увагою судів попередніх інстанцій. Відсутні і відповідно висновки судів з приводу того чи пенсія ОСОБА_1 припинена з підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», інших законів чи припинення виплати пенсії позивачки відбулося з інших підстав.

Адміністративна справа надійшла до Приморського районного суду м. Одеси та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана судді Бондарю В.Я.

Ухвалою суду від 07.05.2019 року справа була прийнята провадження та призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 18.06.2019 року.

До суду 30.05.2019 року надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, згідно якого просили відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , посилаючись на те, що Головним управлінням було встановлено, що після 29.08.2012 року у позивача відсутнє місце реєстрації і воно залишається невідомим. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року №1596 «Про заходи щодо виконання статті 3 Указу Президента України від 04.07.198 року №734» встановлено, що в разі одержання пенсії за довіреністю більше як один рік, одержувач пенсії має подати нову заяву в органи Пенсійного фонду. У разі невиконання такої умови Пенсійний фонд припиняє перерахування пенсії. ОСОБА_2 подала лише довіреність, проте не підтвердила те, що вона є законним представником ОСОБА_1 , тому підстав для поновлення пенсії немає.

У судове засідання 18.06.2019 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Від представника Головного Управління ПФУ в Одеській області Мандрик В.В. (по довіреності від 03.05.2019 року №7469/07) надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Розгляд справи було відкладено на 19.08.2019 року.

Ухвалою суду від 18.06.2019 року було витребувано від ГУ ПФУ в Одеській області завірену копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

У судове засідання 20.08.2019 року учасники справи не з`явилися, розгляд справи було відкладено на 23.09.2019 року.

У судове засідання 23.09.2019 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою (пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 ) та знаходиться на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області. Пенсію за віком позивачка отримувала на рахунок, відкритий у ТВБВ №10015/0581 філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк».

На час подання позову, позивачка знаходилася на лікуванні в Центрі Реабілітації та медичного догляду Колер, США після В-кліткової лімфоми, стадія ремісії, стан після хіміотерапії у Джейкобі Хоспітал у 2011р., виписка не планується.(а.с.12), про що суду надано відповідний лист від 04.02.2016р.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 46 Конституції України проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист (стаття 46) конкретизоване у Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсій.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 N 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п. 23 ч. I). Ратифікувавши вказану Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині I Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземці та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію нарівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міждержавними угодами.

ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю від 01.07.2015р виданої в м.Нью-Йорк (а.с.13) та нотаріальним посвідченням підпису позивачки, виданих з урахуванням посвідчення особи позивачки закордонним паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданим 30.11.2014 року органом 5101, копії її паспорту паспорт серія НОМЕР_3 виданий 21.05.2001р. Приморським РВ УМВС України в Одеській області, та номером картки фізичної особи-платника податків - НОМЕР_4 , яка видається лише громадянам України.

Отже, право позивачки на отримання пенсії в Україні (хоча остання тривалий час перебуває на лікуванні за кордоном) є конституційним правом громадянина України.

Використання довіреностей передбачене ст. 44 та 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Також, вказаною статтею передбачено, що пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.

До того ж, для врегулювання порядку своєчасної виплати пенсії було затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України, Міністерства праці та соціальної політики України і постановою правління Пенсійного фонду України "Інструкцію про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку".

Відповідно до п. 5.6. Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку від 28.04.2009 № 464 / 156 виплата пенсій, соціальних допомог може здійснюватися за довіреністю. Після першої виплати довіреність на виплату пенсій відбирається і зберігається у виплатному об`єкті поштового зв`язку в порядку, що забезпечує наявність довіреності в окремій справі. Якщо виплата пенсій проводиться за довіреністю на вчинення ряду дій, у виплатному об`єкті поштового зв`язку зберігається ксерокопія такої довіреності. У разі, якщо довіреність оформлена на строк понад один рік, одержувач пенсій після закінчення кожного року дії довіреності звертається з відповідною заявою до відповідного органу Пенсійного фонду щодо продовження виплати за довіреністю.

Згідно до п.14 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банківських установах, затвердженого Постановою КМУ від 30 серпня 1999 р. N 1596 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якщо суми пенсій та грошової допомоги одержуються за довіреністю більше як один рік або не одержуються з поточного рахунка більше як один рік уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідний орган Пенсійного фонду або орган праці та соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач пенсії та грошової допомоги - подати нову заяву в орган Пенсійного фонду або орган праці та соціального захисту населення у порядку, визначеному в пункті 10 цього Порядку. У разі невиконання одержувачем пенсій та грошової допомоги цієї умови орган Пенсійного фонду або орган праці та соціального захисту населення припиняє перерахування відповідно пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу банку і здійснює виплату через підприємство поштового зв`язку за місцем проживання одержувача в установленому порядку.

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що ГУ ПФУ в Одеській області здійснено запит щодо місця реєстрації позивача, за результатами розгляду якого отримано відповідь про те, що ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , знята з реєстрації 29.08.2012 року (т.2 а.с.36 на звороті).

Згідно акту обстеження місця проживання спеціалістами управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, головним спеціалістом Носковою І.М. було встановлено у розмові з сусідкою з квартири №77 , що ОСОБА_1 продала свою квартиру понад 3-х років тому (т.2 а.с.38 на звороті).

Таким чином, виплачувати пенсію за місцем проживання позивача Головне Управління не мало можливості.

Окрім того, якщо пенсіонер, який одержує пенсію через банківську установу, з певних причин упродовж року не знімає кошти зі свого поточного рахунку в банку чи виплачується пенсія по довіреності, він зобов`язаний також поновити заяву про виплату пенсії через банківські установи до органу Пенсійного фонду відповідно до п. 2 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Якщо пенсіонер з якихось причин не може особисто поновити заяву про отримання пенсії за довіреністю і не отримує призначену пенсію протягом шести місяців поспіль, виплата пенсії припиняється (ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Для поновлення виплати пенсії пенсіонеру потрібно звернутися з заявою про поновлення виплати в органи Пенсійного фонду.

Згідно з п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Вищевказана норма була предметом тлумачення Верховного Суду. Зокрема, в постановах від 17.07.2018 (справа № 211/1789/17(2-а/211/116/17)) та від 31.01.2019 (справа №520/9721/16-а) Верховний Суд зазначив, що цією нормою передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу Пенсійного фонду України особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.

Також у вказаних рішеннях колегія суддів дійшла висновку, що належним виконанням зазначеної норми є звернення представника позивача (пенсіонера) до відповідача (органу Пенсійного фонду України) на підставі нотаріально завіреної довіреності з проставленим апостилем.

З матеріалів справи встановлено, що 17 вересня 2015 року довірена позивачкою особа - ОСОБА_2 звернулась до АТ «Ощадбанк» з заявою про перерахування з жовтня 2015 року належної ОСОБА_1 пенсії на новий поточний банківський рахунок, який відкрито у ТВБВ №10015/0581 філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» (т.1 а.с.4). Такий рахунок було відкрито (№ НОМЕР_5 , відкритий у ТВБВ №10015/0581), що підтверджується копію договору про відкриття та обслуговування рахунку від 01.09.2015р.(т.1 а.с.6). Проте пенсія на цей рахунок відповідачем так і не перераховувалась, в останнє пенсія була виплачена у вересні 2015 року.

Довіреність на підставі якої ОСОБА_2 зверталася до відповідача, посвідчена Консулом Генерального консульства України в м. Нью-Йорк Бережнєвою О. С. (т.1 а.с.13).

Також, 22.10.2015 року ОСОБА_2 як представник позивачки за довіреністю звернулась до відділу пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ в Одеській області з заявою щодо поновлення виплату належній позивачці пенсії з 01.11.2015 року та перерахунок її за відповідними реквізитами банку.(а.с.8).

Листом від 03.11.2015 року №1124/Щ-11 ГУПФУ в Одеській області повідомило позивачці, що на підставі наданих АТ «Ощадбанк» списків осіб, які не отримують пенсію більше року або отримують по довіреності та відповідно до постанови КМУ від 30.08.1999р. №1596 та Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомог через їх поточні рахунки у банках, затвердженої постановою КМУ від 30.08.1999р., та відсутністю у позивача після 29.08.2012р. місця реєстрації, Головним управлінням з жовтня 2015 року припинено виплату пенсії у зв`язку з отриманням її більше року по довіреності. Також, зазначено, що для поновлення виплати пенсії необхідно особисто звернутись до головного управління або управління ПФУ в Київському районі та надати заяву про поновлення виплати пенсії.(а.с.9). Зазначене також було підтверджено представником відповідача в судовому засіданні.

Також, листом від 13.04.2016 року №427/Л-11 ГУПФУ в Одеській області повторно роз`яснило, що для поновлення перерахування пенсії ОСОБА_1 необхідно особисто або її законним представником надати до головного управління відповідну заяву та пред`явити паспорт (інший документ, що засвідчує особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). Оскільки документи були подані представником за довіреністю, що визначено ст.. 244 ЦК України, а не законним представником, то підстав поновити перерахування пенсії ОСОБА_1 головне управління не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Виплату пенсії ОСОБА_1 було припинено на підставі рішення Головного управління ПФК в Одеській області, у зв`язку з надходженням списків пенсіонерів, за яких отримують пенсію по довіреності більше року та уточненням фактичного місця проживання пенсіонера (т.1 а.с.183).

На підставі ч. 2 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» припинення виплати пенсії було здійснено не на підставі ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Конституційний Суд України у Рішенні від 07.10.2009 №25-рп/2009 зазначив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У рішенні у справі "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 07.02.2014, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) дійшов висновку про те, що право на отримання пенсії, яке стало залежним від місця проживання заявника, свідчить про різницю в поводженні, яка порушувала статтю 14 Конвенції, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. При цьому Суд зауважив, що у цій справі право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця поживання заявника, що призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (п.п. 51 - 54).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Отже, у вказаних рішеннях Конституційного Суду України та ЄСПЛ застосовано підхід, згідно з яким право на пенсію та її одержання не може пов`язуватися з місцем проживання людини.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням вищевикладених норм права, суд вбачає, що позивачкою у зв`язку з виплатою пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через рік як необхідно було не звернулась особисто, проте звернулася через представника, тому в контексті викладеного дії органу пенсійного фонду в частині припинення виплати пенсії позивачу на банківський рахунок були не правомірними.

Отже, у даному випадку, зважаючи на вищевикладене, наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання незаконними припинення виплати (перерахування на поточний рахунок у АТ «Ощадбанк») призначеної пенсії, та зобов`язання відновити виплату призначеної їй, ОСОБА_1 , пенсії на поточний рахунок, відкритий у ТВБВ №10015/0581 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (рахунок установи уповноваженого банку № НОМЕР_6 в ТВБВ №10015/0581; філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 328845, КОД 09328601).

Суд також погоджується з представником позивача щодо тієї обставини, що в даному випадку строк для звернення до суду з даним позовом не пропущений, оскільки при цьому суд враховує що позивач особисто не отримувала листів від відповідача та дізналася про порушення свого права тільки в жовтні 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 551,21 грн., що підлягають стягненню з відповідача, за рахунок державних асигнувань на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, 205, 229, 241-246, 250, 286, 292, 293 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконним припинення виплати (перерахування на поточний рахунок у АТ «Ощадбанк») призначеної ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відновити виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії на поточний рахунок № НОМЕР_5 , відкритий у ТВБВ №10015/0581 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 328845, код 09328601.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 26.09.2019 року.

Суддя В.Я.Бондар