Справа № 826/14282/18
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Арсірій Р.О.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Костюк Л.О.;
суддів: Бужак Н.П., Пилипенко О.Є.;
за участю секретаря: Несін К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року (розглянута у порядку письмового провадження, м.Київ, дата складання повного тексту рішення відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року, ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України м. Києва (далі відповідач, ГУ ПФУ м. Києва), у якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» з 26.06.2018.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він досяг 55-річного віку, має необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2, а саме більше 9 років, відповідно до абзацу 1 пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Під час звернення до відповідача за призначенням пенсії ним було надано всі необхідні документи, які підтверджують наявність стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.
Проте, відповідачем прийнято рішення, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 через відсутність на момент звернення необхідного пільгового стажу, підтвердженого у встановленому законом порядку. Позивач вважає відмову відповідача протиправною.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, що у зв`язку з досягненням 55 річного віку, ОСОБА_1 , вважаючи, що він має відповідний спеціальний трудовий стаж, 26.06.2018 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 у відповідності до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років про результати розгляду заяви № 20 від 25.07.2018 розглянуто заяву Позивача та за результатами її розгляду - відмовлено в підтвердженні права ОСОБА_1 на зарахування періодів роботи в якості помічника машиніста тепловоза з 08.12.1982-19.12.1982, «машиніста тепловоза» з 20.12.1982-09.08.1985, та з 10.08.1985 31.12.1991 у Конторі матеріально - технічного забезпечення 1175 Міністерства оборони до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
На підставі вказаного Рішення Комісії № 20, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято Рішення № 6944 від 01.08.2018, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви від 26.06.2018 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Щодо нормативного регулювання вимог позивача, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на- роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах,
Згідно до ч. 2 статті 114 вищезазначеного закону передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається:
працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці :
за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:
чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;
Нормами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах призначаються працівникам за списками № 1 та 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 і за результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачає, зокрема санітарно-гігієнічні дослідження виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу, за якими підтверджується право працівника на пільги та компенсації, пов`язані із зайнятістю в несприятливих умовах праці.
Кабінет Міністрів України постановою від 01.08.1992 р. № 442 зобов`язав керівників підприємств та організацій незалежно від форми власності й господарювання провести атестацію робочих місць, визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій, посад з пільговим пенсійним забезпеченням та ознайомити з ним працюючих осіб.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладено на керівників підприємств, установ, організацій.
Основним документом, що підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці є наказ по підприємству, організації (п.9 «Порядку проведення атестації робочих місць за умови праці», затвердженого постановою КМУ від 01.08.1992 № 442).
Під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовують Списки, чинні на період роботи особи, тобто:
1) якщо пільгова робота до 31.12.1991 р. застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 р. №1173;
2) якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 р. (або тільки почалась після цієї дати) але не більше як до 11.03.1994 р. застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 р. №10;
3) якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 р. (або тільки почалась після цієї дати) але не більше як до 16.01.2003 р. застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162;
4) якщо пільгова робота продовжується після 16.01.2003 р. (або тільки почалась після цієї дати) застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36.
При цьому до пільгового стажу зараховують весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії у Списки.
Відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 N 18-1 «Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років» підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років .
Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.
Для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи:1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр),3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).
Так, як слідує з матеріалів справи, 26.06.2018 року ОСОБА_1 звернуся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою з додатками про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2.
Вказана заява з доданими документами передана на розгляд Комісії для розгляду питання щодо підтвердження спеціального стажу, оскільки підприємство на якому працював Позивач, та період роботи на якому включає спеціальний стаж ліквідовано.
Вказане підтверджується записами у трудовій книжці, копія якої долучена до матеріалів справи, та з якої вбачається, що ОСОБА_1 звільнений 18.11.1996 у зв`язку з ліквідацією Контори матеріально - технічного забезпечення.
Тобто підприємство на якому працював позивач за період з 08.12.1982 по 18.11.1996 року ліквідовано.
На підставі вище викладеного, колегія суддів зазначає, що у разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. Тобто підтвердження спеціального стажу вирішується спеціально створеною Комісією, на розгляд якої подаються документи, визначені Порядком.
Як слідує з наданих матеріалів макет пенсійної справи ОСОБА_1 , який працював в якості машиніста «тепловоза» з 08.12.1982 по 18.11.1996 у Конторі матеріально - технічного забезпечення 1175 Міністерства оборони, було передано на розгляд Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
На розгляд комісії позивачем було надано наступні документи видані Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, а саме:
архівний витяг від 04.06.2018 № 179/1/6645 з наказів командира військової частини НОМЕР_1 про переведення ОСОБА_1 від 07.12.1982 №202 та від 21.12.1982 №210;
архівні довідки від 02.05.2018 про нарахування зарплати №179/1/5182 за період з січня 1982 по серпень 1985 та № 179/1/5183 за період з серпня 1985 по листопад 1996 копія трудової книжки серії НОМЕР_2 .
Рішенням Комісії від 25.07.2018 року №20, відмовлено в підтверджені права на зарахування періодів роботи ОСОБА_1 в якості помічника машиніста тепловоза з 08.12.1982 по 19.12.1982, машиніста тепловоза з 20.12.1982 по 09.08.1985 та з 10.08.io 1985 по 31.12.1991 у Конторі матеріально - технічного забезпечення 1175 Міністерства оборони до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за нормами пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутні документи про ліквідацію військової частини 52255 та Контори матеріально - технічного забезпечення 1175 у зв`язку з ненаданням повного пакету документів, передбачених Порядком ( у т. ч. відсутня інформація про наявність директив (наказів) командування про розформування військових частин та актів про їх ліквідацію).
Рішенням від 01.08.2018 Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено у призначені пенсії за віком по списку №2.
Управлінням відмовлено у призначені пенсії за віком по списку № 2 згідно заяві від 26.06.2018 року на підставі Рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 25.07.2018 року №20.
На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не виконано процедуру передбачену Порядком для підтвердження спеціального стажу, а саме не подано всіх документів, які є обов`язковими та визначені Порядком для підтвердження такого стажу, про що у рішенні Комісії №20 і було зазначено. У зв`язку з чим Комісією прийнято рішення про відмову у підтвердженні спеціального стажу. На підставі вказаного рішення Комісії в подальшому відповідачем відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Згідно позиції викладеної в постанові Вищого адміністративного суду України при розгляді справи № К/800/18424/15 від 18.06.2015 року: «згідно нормативно-правових актів право прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, або про відмову в його підтвердженні є тільки у Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Повноважень щодо підтвердження чи зарахування стажу до пільгового у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника в Управління Пенсійного фонду України немає.
Таким чином, відповідач приймаючи рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за Списком №2 діяв в спосіб і у порядок визначений законодавством.
Колегія суддів зазначає, що позивач не заявляє позовні вимоги щодо визнання дій протиправними та/або скасування рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років №20 від 25.07.2018, а зобов`язує лише управління призначити пенсію за віком на пільгових умовах.
Отже, позивачем обрано не вірний спосіб захисту свого порушеного права, та відповідно позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити йому пенсії на пільгових умовах за Списком №2 є передчасною.
На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Ігнатьєва Дмитра Олександровича - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.
(Повний текст виготовлено 25 вересня 2019 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк
Судді: Н.П. Бужак,
О.Є. Пилипенко