Справа № 209/1774/19
Суддя: Байбара Г. А.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/1774/19
Провадження № 2-а/209/53/19
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2019 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

за участі секретаря Кулік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції 3 батальйону 4 роти УПП в Дніпропетровській області інспектора Зими Дмитра Григоровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: скасувати постанову лейтенанта поліції 3 батальйону 4 роти УПП в Дніпропетровській області інспектора Зима Дмитра Григоровича серія ЕАВ № 1155022, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП; закрити відносно нього провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КпАП України, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На обґрунтування позову зазначив, що 17 травня 2019 року відносно нього відповідачем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія ЕАВ №1155022, про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 255 грн. Відповідно оскаржуваної постанови, він 17.05.2019 року о 09 годині 55 хвилин рухаючись Автодорогою М-04, Дніпропетровська область, з міста Кам`янське до міста Кривий Ріг на відрізку дороги в с. Миколаївка, керуючи транспортним засобом "BMW 5231" р/н НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 84 км/год, яка вимірювалась приладом TruCam 000314, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Із вказаною постановою він не згоден та вважає її незаконною оскільки він рухався поза населеним пунктом з дозволеною швидкістю, дорожнього знаку 5.45 ПДР України "Початок населеного пункту" по дорозі не зустрічав так як узбіччя дороги було щільно засаджено деревами. Свідки, які знаходились в його автомобілі відповідачем не допитувались.

Від відповідача Зими Д.Г. надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 53-54), де зазначено, що він не згодний з позовними вимогами ОСОБА_1 просив відмовити в задоволенні позову. Пояснив, що 17.05.2019 року ОСОБА_1 рухався на автомобілі "BMW 5231" р/н НОМЕР_1 автодорогою М-04 у Дніпропетровській області в с. Миколаївка по вул. Магістральній в районі будинку № 2 зі швидкістю 84 км/год у зоні дії дорожнього знаку 5.45, чим порушив швидкісний режим на 30 км/год, що передбачено п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом TruCam 000314. Вважає, оскаржувану постанову законною та обґрунтованою.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - Марченка А.О. надіслала пояснення на позовну заяву(а.с. 37-51). У своїх поясненнях представник УПП в Дніпропетровській області ДПП зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вважає, що відповідач обґрунтовано прийняв рішення про необхідність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення швидкісного режиму в населеному пункті, що зафіксовано приладом TruCam 000314. Щодо правомірності застосування лазерних вимірювачів швидкості TruCam LTI 20/20 поліцейськими під час здійснення повноважень із забезпечення безпеки дорожнього руху зазначила, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № ТГА-МІ/І-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерства економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Крім того, така процедура як "сертифікат" взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України. При цьому, додала до своїх письмових пояснень: копію рапорту інспектора Зими Д.Г. від 17.05.2019 року; копію сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-МІ/1-2903-2012; копію свідоцтва про повірку № 22-01/13724 від 21.12.2018 року; копію експертного висновку № 04/02/03-3008 від 27.09.2018 з додатком, копію вимоги (припису) від 18.01.2019 року № 608/41/19/03-2019; копію листа Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області від 22.01.2019 № 1-11/185, ДВД-диск.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явися, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідач Зима Д.Г. в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву та заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи у справі - Марченко А.О. в судове засідання не з`явилася, у своїх поясненнях на позов заявила клопотання про розгляд справи без її участі.

Виходячи з наведеного та враховуючи відсутність потреби заслухати особисті пояснення сторін, які виклали свої позиції у своїх письмових заявах по суті справи, відповідно до ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності сторін у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 17 травня 2019 року відповідачем - інспектором 3 батальйону 4 роти УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Зимою Д.Г. була винесена постанова серії ЕАВ № 1155022про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови, позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "BMW 5231" номерний знак НОМЕР_1 , 17 травня 2019 року о 9 год. 55 хв. рухався по автомобільній дорозі у с. Миколаївка по вул. Магістральній у зоні дії дорожнього знаку 5.45 "Початок населеного пункту" зі швидкістю руху 84 км/год, чим перевищив швидкісний режим на 34 км/год в порушення п. 12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як встановлено судом, позивач не заперечує зафіксованої відповідачем швидкості руху його автомобіля, але стверджує, що не бачив на ділянці дороги, де він рухався, дорожнього знаку 5.45 "Початок населеного пункту", бо його не було видно за порослими на узбіччі дороги деревами. Такі твердження позивача підтверджується долученими до позову фотознімками (а.с. 14) на яких видно, що дорожній 5.45 "Миколаївка" встановлений в декількох метрів від дороги та повністю закривається деревами та кущами, що обмежує його видимість для водіїв. Через щільні зарослі дерев на узбіччі дороги не видно також забудови населеного пункту.

У свою чергу відповідачем і третьою особою не зазначено будь-яких пояснень, заперечень, доказів щодо обставин обмеженої видимості дорожнього знаку 5.45 "Початок населеного пункту" у с. Миколаївка Дніпропетровської області.

В пункті 10.1.1 Національного Стандарту України ДСТУ 4100-2014 зазначено, що дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 рухався по автомобільній дорозі у селі Миколаївка по вул. Магістральній у зоні дії дорожнього знаку 5.45 "Початок населеного пункту" зі швидкістю руху 84 км/год, чим перевищив швидкісний режим, передбачений п. 12.4 ПДР України, на 34 км/год.

Зазначене підтверджується також долученим до пояснень третьої особи компакт-диском з відеозаписом, на якому зафіксована швидкість автомобіля під керуванням позивача.

Вказаним відеозаписом підтверджується також твердження позивача, викладені в позовній заяві про те, що дорога на якій він рухався має двохрядні роздільні смуги руху у протилежних напрямках, обочина якої з обох сторін заросла деревами, за якими не видно жодних будівель. Позивач по лівому ряду дороги випереджав автомобіль, що рухався в правому ряду і суд вважає, що він дійсно міг не бачити дорожнього знака 5.45, який закритий порослими деревами та кущами .

У статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину. Вказане правопорушення є умисним.

За таких обставин суд не вбачає в діях позивача вини в порушенні ПДР, бо позивач, не побачивши дорожнього знака, який закривали зарослі дерев, не усвідомлював протиправний характер своїх дій (перевищення швидкості в населеному пункті), не передбачав можливість настання шкідливих наслідків (у вигляді перевищення швидкості) і не повинен був їх передбачати, бо не бачив дорожнього знака, не через свою неуважність, а через те, що дорожній знак був закритий порослими деревами.

З огляду на викладене вище, суд не вбачає в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи недоведеність вчинення позивачем складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, оскаржувана позивачем постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 194, 205, 242 - 246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції 3 батальйону 4 роти УПП в Дніпропетровській області інспектора Зими Дмитра Григоровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Скасувати постанову інспектора 3 батальйону 4 роти УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Зими Дмитра Григоровича серії ЕАВ № 1155022 від 17 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Повне судове рішення складено 27 вересня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.А. Байбара.