Справа № 461/4665/19
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/4665/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Рибак Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 4 сержанта поліції Управління патрульної поліції у Львівській області Кисилич Ірини Андріївни, Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 4 сержанта поліції Управління патрульної поліції у Львівській області Кисилич Ірини Андріївни серії ДП18 №505240 від 14.06.2019 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позову покликається на те, що оскаржуваною постановою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510, 00 гривень. Позивач вважає постанову необґрунтованою та неправомірною, такою, що винесена з порушенням чинного законодавства. На думку позивача, посадовою особою, якою вирішувалось питання про притягнення його до відповідальності, не враховано всіх обставин справи, а тому просить оскаржувану постанову скасувати.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить задоволити позовні вимоги.

Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Подали до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позов заперечують та просять відмовити у його задоволенні. Вказали на законність винесеної постанови про притягнення позивача до відповідальності, оскільки останній рухався по автомобільній дорозі де встановлено дорожній знак «Початок населенного пункту».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 4 сержанта поліції Управління патрульної поліції у Львівській області Кисилич Ірини Андріївни серії ДП18 №505240 від 14.06.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510, 00 гривень/а.с.4/.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 14.06.2019 року о 19 годині 11 хвилин, керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer н.з. НОМЕР_1 на автодорозі М-10-01 (Західний обхід м. Львова), 1 км 300 м рухався зі швидкістю 74 км/год, при цьому, перевищивши встанволену п.12.4 Правил дорожнього руху України швидкість.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Положеннями ст.222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою, користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржити постанову по справі.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі N 5- рп/2015 словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Винесення постанови інспектором на дорозі, порушує права особи, встановлені ст. 268 КУпАП, і ці права є гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива у разі, якщо між стадією складання протоколу і стадією розгляд у справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки для захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадженням у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278,279,280 КУпАП.

Частина перша статті 258 КУпАП, не містить посилання на статтю 122 КУпАП. Відповідно на ці правовідносини не поширюється положення частини третьої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, інспектором поліції було порушено вищезазначені права позивача, а також при прийнятті рішення по справі не було з`ясовано всіх обставин передбачених ст. 280 КУпАП та прийнято рішення із недотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

Відповідачем до матеріалів справи долучено фотознімки, здійснені приладом TruCam LTІ 20/20 серійний №ТС000674, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 74 км/год.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. При цьому, процедура «сертифікації» взагалі не передбачена чинним законодавством України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли перевірку. Міжпровірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13785, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 17.12.2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000674, є придатним до застосування.

Можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва Laser Technology Inc. також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Відтак, суд не погоджується з доводами позивача про незаконність відповідачем використання приладу вимірювання швидкості TruCam LT1 20/20.

Водночас, як вбачається з постанови у ній відсутні відомості про точне місце вчинення правопорушення, чи назву населеного пункту де було виявлено таке правопорушення.

Із даних TruCam вбачається, що згідно з координатами на фотознімках приладу TruCam, зокрема, географічною широтою 49°51'16.29"N та географічною довготою 23°53'51.74"E, водій керував транспортним засобом на кільцевій дорозі м. Львова, тобто поза межами населеного пункту, що підтверджено даними із сайту http://www.google.com.ua/maps).

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено порушення позивачем вимог ПДР України.

У відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки поданими доказами, не підтверджено, позивач перевищив дозволену швидкість руху, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, а рішення інспектора у постанові про те, що водієм транспортного засобу порушено вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху України, прийняте без дослідження усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням наведеного, зважаючи на вичерпання можливостей отримати докази по справі, суд приходить до висновку, що зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закриттю.

Згідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 4 сержанта поліції Управління патрульної поліції у Львівській області Кисилич Ірини Андріївни серії ДП18 №505240 від 14.06.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510, 00 гривень, а провадження по справі закрити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.