Справа № 344/11518/19
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/537/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Позов мотивував тим, що згідно Наказу МВС України №1308 від 29.10.2018 року на підставі заяви від 22.10.2018 року та контракту від 29.10.2018 року його призначено начальником Медичного реабілітаційного центру МВС України «Кремінці». На праві оперативного управління Медичному реабілітаційному центру МВС України «Кремінці» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.01.2018 року |належать нежитлові будівлі Медичного реабілітаційного центру МВС України «Кремінці» за адресою: вул. Шевченка, 1а с .Татарів Яремчанської міської ради Івано -Франківської області.

26.04.2019 року головним інспектором будівельного нагляду була проведена позапланова перевірка щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, за наслідками якої складений акт №187/1009/m/7/2019, яким встановлено порушення позивачем п. 1, ч. 1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: проведено роботи із реконструкції, зокрема демонтовано частину несучої стіни у будівлі головного корпусу медичного реабілітаційного центру МВС України «Кремінці» без дозвільних документів. Згідно експлікації технічної документації реконструйоване приміщення позначено п. 13 кладова.

26.04.2019 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області складений протокол, яким встановлено порушення позивачем п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Постановою №43/1009/m6/2019 від 10.05.2019 року, позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.96 КУпАП. та накладено штраф у розмірі 3400 грн. Вищевказану постанову вважає протиправною з огляду на наступне. Позивач ( директор підприємства) не є замовником будівництва об`єкта в розумінні ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». Суб`єктом даного правопорушення, якщо таке наявне, в будь-якому випадку є Медичний реабілітаційний центр МВС України «Кремінці», а не його керівник. Проведення ремонтних робіт не являло собою реконструкцію і не потребує виготовлення дозвільних документів, як це вказує Відповідач. На підтвердження даних тверджень додає до матеріалів справи висновок № 40/з будівельно-технічного дослідження, виконаного експертом Самулевичем В.М. по заяві ОСОБА_3 від 24.06.2019 року, відповідно до якого стіни приміщень першого поверху головного корпусу медичного реабілітаційного центру МВС України «Кремінці» під літ№ 13 . за адресою: Івано-Франківська область, м.Яремче, с.Татарів, вул.Шевченка, буд.1а , які частково розібрані, не являються несучими.

Отже, в даному випадку немає жодних підстав говорити про реконструкцію, оскільки стіни, що були розібрані під час ремонтних робіт, не є несучими; при тому жодних змін геометричних розмірів та функціонального призначення нежитлового приміщення внаслідок проведених робіт не відбулося. Відтак, Позивач ніяким чином не міг порушити ч. 1 ст. 96 КУпАП, що в свою чергу говорить про протиправність винесеної постанови.

Правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП, інспектор ДАБІ не зафіксував, натомість він вказав, що існує правопорушення, передбачене ч.6 ст.96 КУАП (виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт), але відповідальність за його вчинення несе виключно замовник будівництва, тобто юридична особа, а не його керівник.

В свою чергу, Відповідач був зобов`язаний зібрати докази, які б свідчили про вину позивача у вчиненні даного правопорушення, - таких доказів ні протокол, ні постанова не містять. Жодних дій спрямованих на з`ясування суб`єктивної сторони складу правопорушення Відповідач не здійснив, зокрема, не було встановлено ким та на якій підставі було здійснено дані будівельні роботи.

Таким чином, враховуючи відсутність адміністративного правопорушення та його вини у вчиненні такого правопорушення вважаю за необхідне скасувати постанову Управління державної архітектурно будівельної інспекції в Івано-Франківській обл. №43/1009/m6/2019 від 10.05.2019 року.

Разом з адміністративним позовом ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку звернення до суду, мотивуючи тим, що 29.05.2019 року позивачем було подано скаргу Голові Держархбудінспекції України та начальнику управління Держархбудінспекції Івано-Франківської області про скасування постанови № 20/1009/m6/2019 від 10.05.2019 року. Однак його скаргу досі не розглянуто, а відповіді не отримано, у зв`язку з чим він не зміг своєчасно реалізувати своє право на звернення до суду з даним позовом у встановлений законодавством строк. Вважає, що в такому випадку, причини пропуску строку звернення до суду є поважними з огляду на подання скарги до вищестоящого органу та не отримання відповіді про її результати до сьогоднішнього дня.

Представник відповідача - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області подала до суду відзив на позовну заяву зазначивши, що Відповідач із заявленим позовом не погоджується, вважає його не обґрунтованим та безпідставним, а відтак таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

З приводу п. 1 позовної заяви, зокрема директор не є замовником будівництва об`єкта у розумінні Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі - Закон № 2098/94- ВР), звертаємо увагу суду, що ст. 4 вказаного Закону регламентується порядок накладення штрафних за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, зокрема ч. 1 вказано, що такий порядок визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 5 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244 (далі - Порядок № 244) накладення на суб`єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності не звільняє від відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративні правопорушення, посадових осіб такого суб`єкта, до службових обов`язків яких належить забезпечення дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Як наслідок ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності як посадову особу МРЦ МВС України «Кремінці» згідно ч. 1 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Як наслідок, МРЦ МВС України «Кремінці» притягнено до відповідальності згідно п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону № 2098/94-ВР, а ОСОБА_1 притягнено до відповідальності як посадову особу суб`єкта містобудування у відповідності до ч. 1 ст. 96 КУпАП.

З приводу п. 2 позовної заяви, проведені роботи відносяться до ремонтних і не потребують виготовлення дозвільних документів. Так, у період з 15.04.2019 по 26.04.2019 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Яворським М. Й . була здійснена позапланова перевірка щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил Медичного реабілітаційного центру МВС України «Кремінці» за адресою: вул. Шевченка, буд. 1а, під літ. 13 в с . Татарів, Яремчанської міської ради, Івано- Франківської області . В ході проведення перевірки встановлено, що проводяться роботи із реконструкції, зокрема демонтовано частину несучої стіни у будівлі головного корпусу МРЦ МВС України «Кремінці» без дозвільних документів.

Враховуючи наведене за результатами перевірки, щодо посадової особи МРЦ МВС України «Кремінці» ОСОБА_1 , складено наступні матеріали: акт складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт від 26.04.2019; протокол про адміністративне правопорушення від 26.04.2019; припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 26.04.2019. Зазначені матеріали перевірки отримані особисто позивачем.

Доцільно також звернути увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.04.2019 міститься інформація щодо місця, часу та дати розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме 10.05.2019.

Як наслідок, 10.05.2019 винесено постанову № 43/1009/m6/2019 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУАП, яку також отримано особисто. Управління категорично не погоджується із твердженням про проведення ремонтних робіт, оскільки з виходом на об`єкт досліджувалась технічна документація, згідно якої встановлено наступні обставини. Згідно експлікації технічної документації реконструйоване приміщення позначено № 13 кладова. В свою чергу, згідно експлікації приміщень (доданих до технічного паспорта) № 1 коридор, № 2 сходова клітка, № 11 склад білизни, № 12 коридор і № 13 кладова знаходяться в межах стіни, яка є несучою, оскільки несе навантаження на фундамент від власної ваги і передає на фундамент навантаження від власної ваги і від ваги перекриттів, окрім того є основою вертикальної конструкції будівлі, вказана стіна виходить назовні та є суцільною по всьому периметру. Такі види стін можуть розділяти суміжні приміщення будівлі.

Окрім того, до позовної заяви додано акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2019, де у п. 2 вказано, що мало місце розбирання старих дерев`яних стін, враховуючи наведені обставини пояснення надані у акті не відповідають дійсності.

Окрему увагу Управління звертає на висновок судового експерта від 24.06.2019 № 40/3, виходячи із наступного. Листом від 20.06.2019 керівник МРЦ МВС України «Кремінці» на звернення судового експерта повідомив, про неможливість розкриття конструктивних елементів об`єкта, зазначають, що позапланова перевірка проводилась з виходом на об`єкт і конструктивні елементи об`єкта головним інспектором будівельного нагляду досліджувались.

Більше того, судова експертиза проведена згідно ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд. Основні положення проектування», який втратив чинність та відповідно з 01.01.2019 діє ДБН В.2.1.10:2018.

Також у експертизі міститься посилання на Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, яке не може застосовуватись до Медичного реабілітаційного центру, оскільки житлові будинки і будівлі для медичних закладів це різні за призначенням об`єкти, що підтверджується вказаним класифікатором, зокрема житлові будівлі - код 11, нежитлові будівлі код 12, безпосередньо 1264 будівлі лікарень та оздоровчих закладів та відповідно Правила утримання жилих будинків та при будинкових територій не поширюються на нежитлові будівлі.

Вказана судова будівельно-технічна експертиза проведена згідно норм, які втратили чинність, містить посилання на нормативно-правовий акт, який не стосується нежитлових будівель та проведена не у відповідності п. 5.1.4 Інструкції. Як наслідок, не має значення для правильного вирішення спору та не може братись судом до уваги.

Окрім того, позивачем у судовому засіданні надано додаткові пояснення з якими відповідач не погоджується із наступних доводів.

З приводу п. 1 позовної заяви, зокрема порушення строків позапланової

перевірки, звертають увагу суду, що сам позивач посилається на абз. 9 п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553), згідно якого строк позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочі дні. Далі по тексту «...згідно акту перевірка тривала з 15.04.2019 по 26.04.2019... тобто 12 днів...». Звертаємо увагу суду, що 20 та 21 квітня 2019 це вихідні дні, відтак позапланова перевірка не перевищувала 10 робочих днів, як передбачено вказаною вище нормою, а тому незрозумілою є позиція про необхідність рішення про її продовження.

Позовна заява містить ряд посилань на Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-У).

Особливості здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду) визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553).

Начальник Управління Мусіловський Ігор Михайлович , здійснюючи оформлення наказу та направлення від 12.04.2019 року для проведення позапланового заходу діяв в межах наданих йому повноважень, оскільки такі наявні у нього в силу положень статей 6 та 41 Закону № 3038-VI та положень пункту 1 Положення про Управління.

Водночас, звертає увагу, що згідно Положення про Управління з додатками, затверджене Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 12.06.2017 №924, начальнику обласного управління надані повноваження підпису наказів спрямованих на забезпечення завдань покладених на Управління, а також направлень на проведення планових/позапланових перевірок.

Отже, беручи наведені вище нормативно-правові акти, відсутній обов`язок погодження проведення позапланового заходу із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

В свою чергу головним інспектором будівельного нагляду позапланову перевірку проведено із дотриманням абз. 11 п.7 Порядку № 553, зокрема під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки, дана обставина засвідчується підписом уповноваженої особи у направлені від 12.04.2019№ 187/1009/7/2019 (копія додається).

З приводу допущених, на думку позивача, порушень під час проведення позапланового заходу (непогодження проведення позапланового заходу із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу), слід зазначити, що суб`єкт містобудування, який вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, то така обставина нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначені та/або проведені перевірки.

Більше того, сфера дії Закону № 877-V це суб`єкти господарювання, а ОСОБА_1 притягнений до відповідальності як посадова особа та до нього застосовуються положення КУпАП, що підтверджується абз. 2 п. 1 Порядку № 553, зокрема під час здійснення заходів державного архітектурно- будівельного контролю щодо суб`єктів містобудування (юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) на об`єктах будівництва органи державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4. частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, пункту 3 статті 22 "Прикінцеві положення" Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

В судовому засіданні представник позивача - Рубцова К . В. позов підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини. Просили позов задовольнити. 15.07.2019року представник позивача надала додаткові пояснення в яких зазначає, що строк проведення позапланової повірки не може перевищувати десяти робочих днів, проте, як вбачається з акта складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 26.04.2019 року № 187/1009/m7/2019 строк проведення заходу державного нагляду визначений з 15.04.2019 року по 26.04.2019 року, тобто проведення позапланової перевірки проводилось протягом 12 днів. Окрім того, у випадку звернення фізичної особи про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності має бути погодження центрального органу виконавчої влади , що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. А тому вбачається порушення порядку та процедури проведення позапланової перевірки, а саме порушення строків її проведення та відсутність погодження Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Представник відповідача Богусевич Г.С . в судовому засіданні позов заперечила, в задоволенні позову просила відмовити. Подала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду обґрунтовуючи тим, що законодавством встановлено десятиденний строк на оскарження постанови по справі про адміністративні правопорушення. 10.05.2019 винесено постанову № 43/1009/m.6/2019 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП. Один примірник вказаної постанови отримано особисто 10.05.2019, тобто кінцевий термін на оскарження 25.05.2019, натомість до суду позивач звернувся тільки 26.06.2019, окрім того не ставив питання щодо поновлення пропущеного строку. А тому вважає, що є підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 96 КупАП.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до статті 123 КАС України адміністративний позов, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 30.01.2018 у справі № 210/3915/17, з яким погоджується Суд, пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

ОСОБА_1 29.05.2019 року звернувся до голови Державної архітектурно - будівельної інспекції України та до начальника управляння Державної архітектурно - будівельної інспекції в Івано-Франківській області про скасування постанови від 10.05.2019 року № 20/1009/m5/2019 та № 43/1009/m6/2019 (а.с. 42). Проте відповіді, за результатами розгляду, він так і не отримав. Крім того, в травні та на початку червня 2019 року позивач перебував у відрядженні та на курсах. А тому суд, враховуючи доводи позивача, враховуючи вказані обставини, з метою не порушення права позивача на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (в аспекті доступу до суду), вважає причини пропуску строку звернення до суду поважними та за необхідне поновити строк звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч.2 ст.74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Копія витягу з наказу №1308ос від 29.10.2018 року підтверджує, що ОСОБА_1 призначено начальником Медичного реабілітаційного центру Міністерства внутрішніх справ України «Кремінці» - лікарем (а.с. 9).

Згідно копії довідки АБ № 082661 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, ОСОБА_1 є керівником медичного реабілітаційного центру МВС України «Кремінці» (а.с. 10).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.01.2008 року та копії витягу № 17522351 від 28.01.2008 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, нежитлові будівлі медичного реабілітаційного центру «Кремінці», адреса: Івано - Франківська область, м.Яремче, с. Татарів, вул. Шевченка, 1а, на праві загальнодержавної власності належать державі і особі Верховної Ради України, Міністерства внутрішніх справ України, в оперативному управління Медичного реабілітаційного центру МВС України «Кремінці» (а.с. 11-12).

Відповідно до копії протоколу про адміністративне правопорушення від 26.04.2019 року ОСОБА_1 порушив п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», проведено роботи із реконструкції зокрема демонтовано частину несучої стіни у будівлі головного корпусу Медичного реабілітаційного центру Міністерства внутрішніх справ України «Кремінці» без дозвільних документів (а.с. 38-39).

Згідно копії постанови № 43/1009/m6/2019 по справі про адміністративне правопорушення від 10.05.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП, у зв`язку з проведенням реконструкції, зокрема демонтовано частину несучої стіни у будівлі головного корпусу Медичного реабілітаційного центру Міністерства внутрішніх справ України «Кремінці» без дозвільних документів, чим порушено п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с. 13).

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності в постанові зазначено акт перевірки від 26.04.2019 року.

З копії висновку № 40/3 будівельно - технічного дослідження по заяві ОСОБА_3 , який складено 24.04.2019 року, встановлено, що за наданими на дослідження фото № 1-7 та іншими документами, стіни приміщень першого поверху головного корпусу медичного реабілітаційного центру Міністерства внутрішніх справ України «Кремінці» під літ. №13, за адресою Івано Франківська область, м.Яремче, с. Татарів, вул. Шевченка, 1а , які частково розібрані, не являються несучими (а.с. 14-17).

12.03.2019 року між медичним реабілітаційним центром Міністерства внутрішніх справ України «Кремінці», в особі начальника ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 укладено договір підряду № 3/ПР-19-81 відповідно до якого підрядник зобов`язується за завданням замовника власними та залученими силами і засобами, на свій ризик виконати роботи - «Поточний ремонт головного корпусу із облаштуванням санвузла МРЦ МВС «Кремінці», а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи (а.с. 29-37).

Відповідно до ч.1 ст. 96 КупАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд.

П. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки.

Враховуючи той факт, що стіни приміщення першого поверху головного корпусу медичного реабілітаційного центру Міністерства внутрішніх справ України «Кремінці» , які частково розібрані не являються несучими, суд приходить до висновку, що подання повідомлення про виконання такої реконструкції не вимагається, відтак висновок УДАБІ в Івано-Франківській області про порушення позивачем вимоги п.1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідальність за яку передбачена ч. 1 ст. 96 КУпАП, є помилковим.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником відповідача не надано суду акту перевірки від 26.04.2019 року, на підставі якого встановлено вину позивача.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, представником відповідача не надано, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення № 43/1009/m6/2019 від 10.05.2019 року не може вважатися законною та підлягає скасуванню.

На підставі ст.ст.188-42,244-6,287-289 КУпАП та керуючись ст.ст. 8-10, 11, 17, 71, 159,160-163, 244-2, 254 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 43/1009/m6/2019 від 10.05.2019 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова