Справа № 640/13590/19
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправними дій, в якому просив: визнати протиправними дії Національного агентства з питань запобіганні корупції щодо проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 на підставі інформації, отриманої від суб`єкта звернення від 04 грудня 2018 року (вх. №07/56707/18), визнати протиправними дії Національного агентства з питань запобіганні корупції щодо проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої) поданої ОСОБА_1 , визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №382 від 08 лютого 2019 року про продовження строку повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №383 від 08 лютого 2019 року про продовження строку повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1 , визнати протиправною бездіяльність Національного агентства з питань запобігання корупції за період з 13 березня 2019 року по 31 травня 2019 року щодо неприйняття рішень за результатами повних перевірок декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік та за 2017 рік (виправленої), поданих ОСОБА_1 ; визнати протиправними дії Національного агентства з питань запобігання корупції щодо направлення ОСОБА_1 листа №41-01/8350/19 від 06 лютого 2019 року, оформленого з порушенням вимог Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10 лютого 2017 року; визнати протиправними дії Національного агентства з питань запобігання корупції щодо використання під час повної перевірки декларацій, поданих ОСОБА_1 за 2016 рік та 2017 рік (виправленої), інформації, яка надійшла від: Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 04 квітня 2019 року №1-12/429; приватного нотаріуса Шевельової В.М, від 05 квітня 2019 року №23/01-16, №24/01-16; приватного нотаріуса Шводкої І.М. від 25 березня 2019 року №68/01-16; Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинського району Київської області» від 02 квітня 2019 року №154; Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-1» від 08 квітня 2019 року №66; ПАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» від 01 квітня 2019 року №505-08; Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації», «Печерського районного суду України» (цитата) від 14 березня 2019 року №875/19; Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» від 08 квітня 2019 року №192/04, 193/04, 194/04, 195/04; визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1540 від 31 травня 2019 року про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1541 від 31 травня 2019 року про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1 , визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1575 від 31 травня 2019 року про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1540 від 31 травня 2019 року до Національної поліції України, визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1576 від 31 травня 2019 року про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1541 від 31 травня 2019 року до Національної поліції України, зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції відкликати з Національної поліції України обґрунтований висновок щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією по ОСОБА_1 , та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1540 від 31 травня 2019 року, зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції відкликати з Національної поліції України обґрунтований висновок щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією по ОСОБА_1 , та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1541 від 31 травня 2019 року.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії п. 5 рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1540 від 31 травня 2019 року про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , у частині надання доручення уповноваженій особі - провідному спеціалісту відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Головіну С.В. вжити заходів для створення в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, можливості подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік з достовірними відомостями, зупинити дію п. 5 рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1541 від 31 травня 2019 року про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , у частині надання доручення уповноваженій особі - провідному спеціалісту відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Головіну С.В. вжити заходів для створення в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, можливості подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік з достовірними відомостями, зупинення дії рішення провідного спеціаліста відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Головіна С.В. , оформлене електронним повідомленням від 27 червня 2019 року про обов`язок ОСОБА_1 подати до 27 липня 2019 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік та за 2017 рік з достовірними відомостями.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2019 року в задоволенні даного клопотання - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та прийняте нове рішення, яким задовольнити клопотання про забезпечення позову. При цьому посилається на порушення судом норм процесуального права, зазначаючи, що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи,.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні даного клопотання, суд першої інстанції послався на відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Мотивуючи апеляційну скаргу, позивач зазначив, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Відповідно до норм статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Перелік видів забезпечення позову встановлено ч.1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що п. 5 оскаржуваних у даній справі Рішень №1540 та №1541 доручено уповноваженій особі-провідному спеціалісту відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Головіну С.В. вжити заходів для створення в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, можливості подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з достовірними відомостями.

Так, відповідно до ч. 4 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», у разі притягнення суб`єкта декларування до відповідальності за неподання, несвоєчасне подання декларації або в разі виявлення у ній недостовірних відомостей суб`єкт декларування зобов`язаний подати відповідну декларацію з достовірними відомостями.

Таким чином, позивач зобов`язаний внести зміни до декларацій за 2016 рік та 2017 рік з урахуванням висновків Національного агентства, викладених у Рішеннях №1540 та №1541.

Позивач вказує, що внаслідок виконання такого обов`язку та у випадку скасування судом Рішень №1540 та №1541 у відповідних деклараціях позивача будуть відображатись недостовірні відомості, у зв`язку з чим виникає очевидна небезпека притягнення позивача до відповідальності, що свідчить про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Крім того, стаття 188-46 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює відповідальність за невиконання вимог (приписів) Національного агентства з питань запобігання корупції.

Зі змісту адміністративного позову у даній справі вбачається, що позивач категорично не погоджується з висновком Національного агентства про декларування недостовірних відомостей за 2016 рік та 2017 рік. Натомість, існує обов`язок позивача щодо подання виправлених декларацій за 2016 рік та 2017 рік.

Відтак, невиконання позивачем обов`язку щодо подання виправлених декларацій за 2016 та 2017 роки потягне за собою притягнення його до адміністративної відповідальності, що також свідчить про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до набрання законної сили рішенням у даній справі.

З наведеного вбачається, що в межах спірних правовідносин виникли обставини, які вказують на неможливість вчинення позивачем будь-яких дій або утримання від вчинення таких без негативних наслідків: у випадку невиконання обов`язку щодо подання виправлених декларацій - притягнення до адміністративної відповідальності, у випадку виконання обов`язку та скасування судом оскаржуваних рішень - декларування недостовірних відомостей.

Правомірність (неправомірність) прийняття оскаржуваних рішень, на підставі яких позивача може бути в подальшому притягнуто до відповідальності, буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду цієї справи, тому у разі встановлення протиправності оскаржуваних рішень та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про їх скасування, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права.

Колегія суддів погоджується з висновком апелянта стосовно того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

З урахуванням наведеного необґрунтованим вбачається висновок суду першої інстанції про те, що з клопотання позивача не вбачається яка існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що таке вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Крім того, суд вважає, що застосуванням заходів забезпечення позову не може бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відтак, дослідивши клопотання про забезпечення адміністративного позову, колегія суддів вважає, що доводи заявника є такими, що підтверджуються існуванням обставин, передбачених статтею 150 КАС України, за яких може бути застосовано забезпечення позову, оскільки, позивачем у клопотанні про забезпечення позову детально обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову до прийняття у справі судового рішення по суті.

У статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення даного адміністративного позову.

Таким чином, допустивши помилкову оцінку доводів заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції позбавив позивача права на ефективний захист його прав та інтересів від порушень.

Відповідно до статті 317 КАС України - підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 312, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2019 року - скасувати та ухвалити нову.

Клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - задовольнити.

Зупинити дію п. 5 рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1540 від 31 травня 2019 року про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , у частині надання доручення уповноваженій особі-провідному спеціалісту відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Головіну С.В. вжити заходів для створення в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, можливості подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік з достовірними відомостями;

Зупинити дію п. 5 рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1541 від 31 травня 2019 року про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , у частині надання доручення уповноваженій особі-провідному спеціалісту відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Головіну С.В. вжити заходів для створення в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, можливості подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік з достовірними відомостями;

Зупинити дію рішення провідного спеціаліста відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Головіна С.В. , оформлене електронним повідомленням від 27 червня 2019 року про обов`язок ОСОБА_1 подати до 27 липня 2017 року декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік та за 2017 рік з достовірними відомостями.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку