Справа № 635/4609/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 р. Справа № 635/4609/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2 ) на рішення Харківського районного суду Харківської області від 07.11.2018, головуючий суддя 1 інстанції Пілюгіна О.М., повний текст судового рішення складений 19.11.2018, вул. Сковороди 18, селище Покотилівка , Харківської обл ., по справі № 635/4609/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції

про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач, УПП в Харківській обл. ДПП), в якому просила суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не оцінки відповідності дій водія ОСОБА_3 вимогам Правил дорожнього руху України та не застосування до нього адміністративних заходів для притягнення винної в скоєнні адміністративного правопорушення особи до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та зобов`язати УПП в Харківській обл. ДПП застосувати необхідні заходи для притягнення ОСОБА_3 , винного у скоєнні адміністративного правопорушення, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 07.11.2018 у задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з даним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовльнити позовні вимоги.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що факт незаконності протоколу, складений відносно ОСОБА_1 , встановлено у відповідній постанові Комінтернівського рійонного суду м. Харкова. З урахуванням того, що строк накладення адміністративного стягнення закінчувався майже через місяць, належними діями відповідача мало б бути, в даному випадку, вжиття дій для пришвидшення отримання відповіді на запит копій адміністративного матеріалу, його вивчення та, за наявності достатніх підстав, - направлення адміністративного матеріалу до суду, який би вирішував питання притягнення водія ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. Тривалу бездіяльність щодо невжиття заходів для отримання копій адміністративного матеріалу у відношенні ОСОБА_1 , апелянт вважає умисною та протиправною, спрямованою на пропуск строків, визначених в ст. 38 КУпАП.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2019 задоволено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та ухвалами суду від 30.08.2019 відкрито провадження у справі № 635/4609/18, закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкрите судове засідання.

Сторони в судове засідання не з`явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута без участі сторін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені та підтверджені під час апеляційного рзгляду наступні обставини, які не оспорені сторонами.

Згідно протоколу інспектора 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Скребкова Дмитра Станіславовича серії БД № 068030 від 16 березня 2018 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, 16 березня 2018 року о 15:30 на перехресті проспекту Гагаріна та вулиці Аерофлотська міста Харкова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем Fiat Panda, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, чим порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху України та допустила зіткнення з автомобілем MAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом Trailor R99 3B, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 10 травня 2018 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Заявою від 16 травня 2018 року ОСОБА_2 яка діє від імені позивача на підставі довіреності подала до відповідача заяву про проведення перевірки законності дій інспектора, що склав протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, та щодо вирішення питання про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні водія автомобіля МАN, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 за фактом ДТП від 16 березня 2018 року на перехресті вулиці Аерофлотської та проспекту Гагаріна у місті Харкові.

Листом № П-1074/41/14/03-2018 від 15 червня 2018 року УПП в Харківській обл. ДПП представнику позивача надана відповідь на заяву від 16 травня 2018 року.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для його задоволення.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується, з огляду на наступне.

Щодо посилання апелянта на протиправність бездіяльності відповідача щодо не складання адміністративного матеріалу у відношенні ОСОБА_3 , винного у вказаній дорожньо-транспортній пригоді, колегія суддів не приймає до уваги такі посилання та зазначає наступне.

Частиною 1 статті 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення протоколи про правопорушення мають право складати: 1) уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції) (стаття 124 КУпАП)

Частиною 1 статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням приписів вищезазначених правових норм, колегія суддів вважає, що саме суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення належить виключне повноваження щодо встановлення правильності і обґрунтованості складання працівником Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення та підстави для адміністративної відповідальності винної особи. Суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, при розгляді справи, також належить виключне повноваження щодо оцінки доказів, на підставі яких притягується особа до адміністративної відповідальності на відміну від суду, який розглядає спір в порядку, передбаченому КАС України щодо правомірності дій працівника поліції по оформленню дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 17.07.2018 року по справі № 554/1334/17, які відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховуються колегією суддів при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів частини першої статті 55 Конституції України, пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25 грудня 1997 року, будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Тобто, оспорювані позивачем дії або бездіяльність відповідача повинні мати безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно п.8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Частиною 2 статті 5 КАС України встановлено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом наведених вище норм, позивач має довести, що бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено його права, свободи та інтереси, які потребують ефективного судового захисту у сфері публічно-правових відносин.

Зважаючи на те, що позивачем не доведено, що не складання протоколу стосовно третьої особи будь-яким чином порушило його права, свободи або обов`язки, колегія суддів дійшла висновку, що бездіяльність відповідача щодо не складання адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_3 не порушують права позивача, оскільки не породжують, не змінюють та не припиняють його права і обов`язки у сфері публічно-правових відносин, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вищевикладена позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеними в постанові від 17.07.2018 року по справі № 554/1334/17.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи учасників справи, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відтак, відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 листопада 2018 року по справі № 635/4609/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Постанова складена в повному обсязі 23.09.2019