Справа № 420/4255/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/4255/19

Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одесі 18 липня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Запорожана Д.В, Осіпова Ю.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі за позовом Державного реєстратора Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного підприємства "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2019 року Державний реєстратор Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області Карякін Кирило ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу №1222/5 від 16 квітня 2019 року «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

В свою чергу, разом із позовом представником позивача подано заяву про забезпечення позовних вимог шляхом зупинення дії Наказу Міністерства юстиції України №1222/5 від 16 квітня 2019 року "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області - ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" до набрання законної сили рішенням суду у даній справі; зобов`язання Державного підприємства «Національні інформаційні системи» відновити доступ державному реєстратору Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області - Карякіну Кириллу ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" через його розблокування до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою Міністерством юстиції України подано апеляційну скаргу, в якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

В апеляційній скарзі представник Міністерства юстиції України, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норма матеріального права, зазначає, що прийняття Міністерством юстиції України оскаржуваного наказу пов`язане з виявленням порушень порядку державної реєстрації.

Крім того, фінансове забезпечення державних реєстраторів здійснюється за рахунок коштів державних та місцевих бюджетів, а тому висновок суду першої інстанції про те, що позивач, не маючи можливості працювати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позбавлений отримувати дохід від своєї професійної діяльності є помилковим.

Апелянт також зазначає, що прийнявши ухвалу про забезпечення позову у даній справі суд першої інстанції практично вирішив справу по суті.

Судова колегія вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач оскаржує наказ Міністерства юстиції України №1222/5 від 16 квітня 2019 року, яким Державному реєстратору Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області Карякіну ОСОБА_4 Анатолійовичу тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на дев`ять місяців.

Крім того, разом із позовом представником позивача подано заяву про забезпечення позову в обґрунтування якої зазначено про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, внаслідок чого судом першої інстанції зроблено висновок щодо його задоволення, з яким не погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Для застосування заходів забезпечення адміністративного позову обов`язковою умовою є встановлення судом хоча б однієї із таких обставин: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008р. N 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а також правам, свободам, та інтересам третіх осіб до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також тому, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, суд першої інстанції прийняв до уваги доводи позивача про те, що він фактично позбавлений можливості отримувати дохід від своєї професійної діяльності.

При цьому, колегія суддів зазначає, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Між тим, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидність протиправності рішення суб`єкта владних повноважень та очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, які б унеможливили захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, а в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його ухвалення на користь позивача.

Колегія суддів звертає увагу, що спірним наказом №1222/5 Міністерство юстиції України заблокувало доступ позивача, як державного реєстратора, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 9 місяців.

В свою чергу, наслідком зупинення судом дії цього наказу є відновлення доступу позивача до вказаного Державного реєстру. Такий же наслідок матиме місце і після набрання законної сили судовим рішенням у випадку задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що застосований судом першої інстанції захід забезпечення позову призвів до відновлення прав позивача, як державного реєстратора, на вчинення реєстраційних дій, за відсутності рішення суду за даним предметом спору та що свідчить про фактичне вирішення спору по суті.

Отже, забезпечуючи позов в такий спосіб, суд першої інстанції вийшов за межі підстав забезпечення позову, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а висновок суду першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову - помилковим.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року про забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу Міністерства юстиції України №1222/5 від 16 квітня 2019 року "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області - ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" до набрання законної сили рішенням суду у даній справі та зобов`язання Державне підприємство «Національні інформаційні системи» відновити доступ державному реєстратору Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області - ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" через його розблокування до набрання законної сили рішенням суду у даній справі скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви Державного реєстратора Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області Карякіна Кирила Анатолійовича про забезпечення позову відмовити.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Запорожан Д.В. Осіпов Ю.В.