Справа № 826/15393/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

24 вересня 2019 року № 826/15393/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу:
за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також суд) звернувся ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Міністерства оборони України (далі також відповідач), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 з доданими до неї документами про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії; зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2016 року, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою суду від 26.09.2018 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги вмотивовано протиправною бездіяльністю відповідача з огляду на неприйняття рішення за його заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив відмовити в її задоволенні, стверджуючи про необгрунтованість позовних вимог.

Зокрема, зазначив про відсутність підстав для зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з тим, що вказана допомога призначається рішенням Міністерства, прийняття якого належить виключно до його дискреційних повноважень.

При цьому підстави для прийняття Міністерством оборони України рішення за заявою позивача про призначення згаданої допомоги відсутні, оскільки її подано з порушенням процедури, встановленої Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975. Так, заяву подано безпосередньо до Міністерства оборони України, а не через уповноважений орган. Крім того відсутній висновок цього уповноваженого органу відповідного обласного військового комісаріату про виплату позивачу одноразової грошової допомоги.

Водночас відповідач зауважив про неповний пакет документів, наданих позивачем разом із його заявою, адресованою до Міністерства оборони України, в якому немає довідки про те, що причини та обставини його поранення (контузії, травми або каліцтва), внаслідок чого настала інвалідність, не пов`язане із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, а також довідка про відсутність виплат, отриманих раніше відповідно до постанови Центрального комітету КРПС і Ради Міністрів РСР від 17.01.1983 №59-27 «Про пільги військовослужбовцям, робочим і службовцям, що знаходяться у складі обмеженого контингенту радянських військ на територіхї Демократичної Ркспубліки Афганістан, та їх сім`ям».

Згідно з доводами відповідача законодавство, чинне на час встановлення позивачу інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії) і захворювання, отриманого під час проходження строкової військової служби, не передбачало виплати такому військовослубовцю одноразової грошової допомоги, на яку претендує позивач.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 21.04.1984 по 18.04.1986 позивач проходив строкову військову службу у Збройних Силах, в тому числі у країнах, де велись бойові дії.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв від 29.10.2015 №4035 ОСОБА_1 має поранення, контузію та захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, що підтверджено військово-медичними та медичними документами.

22.12.2016 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності довічно внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою МСЕК від 28.12.2016 серії 12ААА №901353.

З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, він звернувся із заявою від 04.06.2018 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю. До заяви долучив такі документи: копію паспорта; копію картки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків; копію витягу з протоколу Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв від 29.10.2015 №4035 ; копію довідки МСЕК від 28.12.2016 серії 12ААА №901353; копію висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 28.10.2015 №2073/ж; копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 та копію посвідчення інваліда війни серії є № НОМЕР_2 ; копію військового квитка.

Докази стосовно складення Житомирським обласним військовим комісаріатом висновку щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги за наслідками розгляду його заяви від 04.06.2018 відсутні.

Разом з тим, що з копії указаної заяви вбачається наявність на ній резолюції службової особи ІНФОРМАЦІЯ_1 «…повернути на доопрацювання, не завірнені копії», що дає підстави суду стверджувати про те, що вищевказаний висновок названим військкоматом не складався.

Водночас судом встановлено, що з аналогічною заявою від 04.06.2018 позивач звернувся безпосередньо до Міністерства оборони України, долучивши до неї копії тих же ж документів, копії яких надіслав до Житомирського обласного військового комісаріату. Отримання цієї заяви відповідач не заперечує.

Листом від 17.07.2018 №0290/3-993ПВТ/303 Департамент фінансів Міністерства оборони України повідомив ОСОБА_1 , що відповідно до Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530, документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби, оформляє та подає до Департаменту фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісаріат за місцем проживання цих осіб. Також позивачу роз`яснено, що Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, визначений перелік документів, які подаються для призначення допомоги, зокрема, документ, що свідчить причини та обставини поранення.

Рішення про наявність підстав для призначення одноразової грошової допомоги приймається Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Не погоджуючись із такою відповіддю Міністерства оборони України, що на думку позивача свідчить про його протиправну бездіяльність щодо прийняття рішення за заявою позивача про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституціїєю та законами України.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Визначення соціального захисту військовослужбовців міститься у статті 1 названого Закону та означає діяльність (функцію) держави, спрямовану на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1-2 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Оскільки інвалідність позивачу встановлено 22.12.2016, то вищевказаний Закон підлягає застосуванню до спірних правовідносин в редакції, що діяла станом на день виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, тобто з дня встановлення йому 22.12.2016 інвалідності.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 3 Закону №2011-ХІІ дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Підстави для призначення і виплати згаданої одноразової допомоги визначені частиною другою статті 16 Закону №2011-ХІІ.

Так, згідно з частиною першою та п. 4 ч. другої ст. 16 Закону №2011-ХІІ, чинній на час встановлення позивачу інвалідності ІІІ групи, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 16 Закону № 2011-XI в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII (далі - Закон №1774-VIII) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Відтак, до моменту набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII право на одноразову грошову допомогу мали всі військовослужбовці, незалежно від виду проходження військової служби.

Законом №1774-VIII звужене коло осіб, які мають право на безстрокове отримання одноразової допомоги у зв`язку із пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), заподіяним військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, шляхом встановлення окремого порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги для військовослужбовців строкової військової служби.

В той же час, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності внаслідок поранення (контузії), отриманих у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, в тому числі під час проходження строкової військової служби, він має право на отримання відповідної одноразової грошової допомоги.

Аналогічний підхід до застосування вказаних вище норм права висловлений Верховним Судом у постановах від 20.11.2018 у справі №820/1835/18, від 31.01.2019 у справі №820/4521/18, від 04.04.2019 у справі №820/1953/18.

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону №2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи проходження служби у військовому резерві (далі Порядок №975).

Згідно з пунктом 1 Порядку цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Відповідно до пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

- у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 11 Порядку військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Згідно з пунктом 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом 14 Порядку №975 визначено, що одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

На виконання наказу Міністра оборони України від 12.04.2007 №168 «Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби» (далі Наказ №168) у названому Міністерстві створено постійно діючу комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби.

Відповідно до пункту 2 Наказу №168 голова комісії, зокрема, забезпечує підготовку пропозицій та подає їх Міністру оборони України для прийняття рішень про призначення грошової допомоги.

З аналізу вищевикладених норм законодавства суд дійшов висновку, що позивач повинен звернутися із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги до уповноваженого органу, наразі таким, як вбачається з матеріалів справи, є Житомирський обласний військовий комісаріат, який, у свою чергу, опрацювавши цю заяву разом із долученими до неї документами, повинен скласти висновок та подати його до постійно діючої комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, Міністерства оборони України. Названа комісія, у свою чергу, зобов`язана подати відповідні пропозиції щодо вирішення заяви позивача Міністру оборони України для прийняття рішення.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що Житомирський обласний військовий комісаріат відповідний висновок за результатами розгляду заяви позивача та долучених до неї документів не складав, повернувши документи на доопрацювавння.

Відтак, постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, Міністерства оборони України не розглядала та відповідні пропозиції Міністру оборони України стосовно позивача не подавала. Отже, відповідне рішення Міністерством оборони України в особі Міністра оборони України щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги в установленому порядку не приймалося.

При цьому, судом не встановлено жодних законодавчих приписів щодо можливості безпосереднього звернення позивача із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги безпосередньо до Міністерства оборони України, а не відповідного уповноваженого органу.

Наведені вище обставини свідчать, що звертаючись безпосередньо до Міністерства оборони України із заявою від 04.06.2018 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, позивач не дотримав вимоги Порядку №975 та Наказу №168, що виключає у відповідача обов`язок щодо прийняття рішення згідно з указаними законодавчими актами про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги.

Оскільки заява позивача від 04.06.2018 подана без дотримання установленого порядку, то відповідач цілком правомірно розглянув її відповідно до приписів Закону України «Про звернення громадян», роз`яснивши в листі від 27.07.2018 №0290/3-993/ПВТ/303 йому порядок звернення із заявою щодо приначення та виплати одноразової грошової допомоги.

За таких обставин доводи позивача про бездіяльність Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення за його заявою про призначення вищевказаної допомоги є необґрунтованими, а тому позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності названого Міністерства задоволенню не підлягає.

З огляду на те, що рішення щодо заяви позивача про призначення йому одноразової грошової допомоги відповідачем не приймалося, отже подані ним документи в установленому порядку Міністерством оборони України не оцінювалися, питання наявності чи відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги як військовослужбовцю строкової військової служби відповідачем не вирішувалося, то питання встановлення на підставі цих документів наявності у позивача права на отримання цієї допомоги виходить за межі даного спору та унеможливлює задоволення судом вимоги позивача про зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу відповідно до поданої ним заяви від 04.06.2018.

Відтак, позовні вимоги в цілому є необґрунтованими, тому задоволенню судом не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 19, 77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур