Справа № 234/14671/19
Суддя: Сухоручко Ю. О.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/236/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сухоручко Ю.О.,

при секретарі Харькової Т.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача Позднухова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції у Донецькій області лейтенанта поліції Позднухова Дмитра Вікторовича, в якому просив визнати протиправною і скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора 3 роти Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції у Донецькій області лейтенанта поліції Позднухова Дмитра Вікторовича, в якому просив визнати протиправною і скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 525530 від 20.08.2019р. та закрити провадження по справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП. Позовна заява мотивована тим, що при винесенні оскарженої постанови відповідачем не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 27.08.2019 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання по справі.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і суду показав, що 20.08.2019 року він керував автомобілем Renault Clio д.н.з. НОМЕР_1 та рухався в м.Краматорську по вул. Дружби. Раптово він відчув запаморочення та здійснив вимушену зупинку навпроти дитячої поліклініки. Пасажирка його автомобіля вирушила до аптеки для придбання йому відповідних ліків. Приблизно о 09-15 до нього під`їхав службовий автомобіль патрульної поліції, з якого вийшов відповідач та запропонував передати йому документи. Отримав їх, він повернувся до службового автомобіля. Через деякий час відповідач повернувся та запропонував ознайомитися із постановою про накладення на нього (позивача ОСОБА_1 ) адміністративного стягнення в сумі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, а саме за здійснення зупинки ближче 30м від пункту для зупинки маршрутних транспортних засобів, а саме безпосередньо у заїзному кармані позначеному дорожнім знаком 5.41.1 (пункт зупинки автобуса), чим порушив п.п.15.9 «е» ПДР. З вказаною постановою не згодний, оскільки він здійснив вимушену зупинку, на транспортному засобі була увімкнена аварійна сигналізація, автомобілем на той час він не керував, п.15.9 «е» ПДР не містить такого визначення, як «заїзний карман». Окрім того, відповідач не вимірював будь-яким вимірювальним приладом відстань від його автомобіля до пункту зупинки маршрутних транспортних засобів. На підставі вищенаведеного вважає винесену відповідачем постанову необґрунтованою та незаконною, тому просить її скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні відповідач позов не визнав і суду показав, що вважає винесену ним постанову у відношенні позивача серія НК № 525530 законною та обгрунтованою. Додатково пояснив, що при складанні постанови ним дотримані вимоги закону. Автомобіль позивача знаходився у статичному стані та він не заперечував, що керував ним; жодних посилань на незадовільне самопочуття з боку позивача не надходило. Відстань від автомобіля позивача до пункту зупинки маршрутних транспортних засобів він визначив візуально без застосування вимірювальних приладів. В задоволенні позову просить відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2019 року постановою серія НК № 525530 поліцейського БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП Донецької області, 3-ї роти лейтенанта поліції Позднухова Д.В., ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з ч.1 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави в розмірі 255 грн. 00 коп.

Так, згідно вказаної постанови: 20.08.2019 о 09 год. 12 хв. у м. Краматорськ Донецької обл., по вул. Дружби ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем Renault Clio д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку ближче 30м від пункту для зупинки маршрутних транспортних засобів, а саме безпосередньо у заїзному кармані позначеному дорожнім знаком 5.41.1 (пункт зупинки автобуса), чим порушив п.п.15.9 «е» ПДР.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Згідно ст.41 Закону України «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2013 р. № 111.

Згідно пункту 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до частини першої ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.2 ст.2 у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У розумінні пункт 19 статті 4 КАС України постанова по справі про адміністративне правопорушення є індивідуальним актом (індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст.268 КУпАП, які поліцейський зобов`язаний роз`яснити цій особі.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судом із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Верховним судом у постанові від 24 січня 2019 року (справа № 428/2769/17) викладена правова позиція, відповідно до якої зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього раху, відповідачем надано відеозапис, який здійснено з технічного засобу № НОМЕР_2 . Однак, в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення вказано інший номер технічного засобу - № НОМЕР_2.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові про притягнення позивача до адміністративної невірно зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії НК №525530 від 20.08.2019р. складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

У відповідності до положень п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання постанови незаконною не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до статті 286 КУпАП, достатнім засобом захисту є скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 3 роти Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції у Донецькій області лейтенанта поліції Позднухова Дмитра Вікторовича, в якому просив визнати протиправною і скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 525530 від 20.08.2019, винесену інспектором 3 роти Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції у Донецькій області лейтенанта поліції Позднуховим Дмитром Вікторовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. 00 коп.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області Ю.О. Сухоручко