Справа № 454/1843/19
Суддя: Фарина Л. Ю.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/1843/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю.

за участю секретаря: Кочмар Н.-Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП №3 Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області Яйчук Богдана Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить визнати протиправними дії поліцейського та скасувати постанову від 11.07.2019 року серії ДПО18 №316683 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 та ч.5 ст.121 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.07.2019 року поліцейським СРПП №3 Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області Яйчук Б.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №316683 згідно якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 та ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн.

Зазначає, що 11.07.2019 року о 09.20год. він керував транспортним засобом марки «Renault Rapid f40» д.н.з. НОМЕР_1 у с. Павлівка, Іваничівського району, Волинської області. В цей момент його автомобіль був зупинений працівником поліції, який одразу ж попросив надати документи для огляду, хоча причини зупинки транспортного засобу не назвав. Згодом працівник поліції зазначив, що водій порушив правила дорожнього руху, зокрема здійснював рух без пристебнутого ремня безпеки та згодом виніс постанову про адміністративне правопорушення за ч. 3 та ч.5 ст. 121 КУпАП.

Вказує, що того дня здійснював рух транспортним засобом із пристебнутим ремнем безпеки, а викладені обставини у постанові не відповідають дійсності. Окрім того, у постанові також зазначено, що ним не було надано документів на проходження технічного огляду автомобіля, хоча згідно технічних характеристик його автомобіль не відноситься до таких, які підлягають обов`язковому технічному контролю. Зазначає, що його автомобіль відноситься до легкового фургону до 1,5 тони із двома сидіннями (включаючи водійське) та не використовується для перевезення пасажирів чи вантажів з метою отримання прибутку.

Вважає зазначену постанову безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки працівником поліції було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення (без повного та всебічного дослідження усіх обставин). Відео доказів скоєння правопорушення також немає, а тому вважає, що постанова винесена без будь-яких доказів а тому є незаконною та підлягає скасуванню. За таких обставин просить суд визнати дії поліцейського протиправними а постанову про накладення на нього адміністративного стягнення скасувати.

Позивач в судове засідання не прибув, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час дату судового засідання, оскільки в суд повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відзиву на позов не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Так, судом встановлено, що 11.07.2019 року о 09.20год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Rapid f40» д.н.з. НОМЕР_1 у с. Павлівка, Іваничівського району, Волинської області без пристебнутого ремня безпеки та під час перевірки документів убуло виявлено відсутність обов`язкового технічного контролю на автомобіль, чим порушив п.2.3в, 31.3б Правил дорожнього руху України.

На місці зупинення транспортного засобу поліцейським СРПП №3 Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області Яйчук Б.І. одразу ж було винесено постанову серії ДПО18 №316683, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч.3 та ч.5 ст.121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 2.3в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Також згідно п. 31.3б ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно ст.121 КУпАП адміністративна відповідальність водіїв настає за порушення водієм правил керування транспортним засобом, правил користування ременями безпеки або мотошоломами, зокрема:

ч.3 вказаної статті за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов,

ч.5 статті за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Як вбачається з пояснень водія ОСОБА_1 останній свою винуватість заперечував, зазначив, що керував транспортним засобом із пристебнутим ремнем безпеки а лише після надання документів на перевірку працівник поліції почав стверджувати, що водій не був пристебнутий ремнем безпеки, відео доказів скоєння правопорушення також немає, у зв`язку з чим він має обґрунтовані підставі недовіряти працівнику поліції а тому постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із постанови про накладення адміністративного правопорушення вбачається, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 та ч.5 ст.121 КУпАП за порушення вимог п. п.2.3в, 31.3б Правил дорожнього руху України, а саме за те, що керував транспортним засобом без пристебнутого ремня безпеки та без відповідних документів на проходження обов`язкового технічного контролю.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі не відібрав пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановив свідків правопорушення, не зазначив чи здійснювався відеозапис або фотофіксація правопорушення, до постанови не додано відеозапис чи фотофіксація такого правопорушення тощо. До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.3 ч.5 ст.122 КУпАП.

Разом з цим, під час судового розгляду встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення лише за постановою про накладення адміністративного стягнення не можливо, інші докази до вказаної постанови не додані, при цьому відповідач не скористався своїм право надати пояснення по справі.

Згідно ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» визначено обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем не надано жодного доказу, який би доводив винність позивача у вчиненні правопорушення, вказаного в постанові.

В силу положень ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку встановлених законом.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення (постанова) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийняте без повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Суд не знайшов докази того, що працівниками патрульної служби було роз`яснено права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП до винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, таких доказів немає і у матеріалах справи, доказів на вчинення ним адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України чи відповідають вони критеріям визначеним в даній нормі, зокрема щодо обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З урахуванням наведеного, суд переконаний, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена всупереч вимогам закону та, відповідно підлягає до скасування.

Згідно з п.3 ст. 293 КпАП України орган, при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень - про скасування постанови та закриття справи.

Таким чином, у зв`язку з вищенаведеним вимоги позову ОСОБА_1 є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.288 ч.4 КУпАП позивач є звільненим від сплати судового збору, у зв`язку з чим судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись статями 7, 9, 132, 213, 222, 245, 246, 251, 268, 276, 277, 283, 284, 289, 293 КУпАП, статтями 2, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286 КАС України,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії поліцейського СРПП №3 Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області Яйчук Богдана Ігоровича щодо складання постанови серії ДПО18 №316683 від 11.07.2019р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 та ч.5 ст 121 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДПО18 №316683 від 11.07.2019р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 та ч.5 ст 121 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський СРПП №3 Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області Яйчук Богдана Ігоровича, місце знаходження: смт Іваничі, вул. Грушевського 35, Волинської області.

Головуючий: Л. Ю. Фарина