Справа № 140/1564/19
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8360/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицький В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

апелянта ОСОБА_1

представника апелянта ОСОБА_2

представника відповідача Лисюк О.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року (ухвалене головуючим - суддею Каленюк Ж.В. у м. Луцьку) у справі № 140/1564/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність щодо не проведення перерахунку пенсії із врахуванням нової (виправленої) довідки про розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського - «начальник відділу», з урахуванням відсотку основного розміру пенсії, який встановлено при призначенні пенсії, та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (індексації та інфляції);

зобов`язати здійснити перерахунок призначеної пенсії на підставі нової (виправленої) довідки про розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського - «начальник відділу», з урахуванням відсотку основного розміру пенсії, який встановлено при призначенні пенсії, та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (індексації та інфляції) та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 06.01.2010 по 31.12.2015;

встановити судовий контроль за виконання рішення суб`єктом владних повноважень, якому подати у визначений судом строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 28.01.2019 він звернувся до відповідача із заявою, у якій просив виплатити недоотриману суму пенсійного забезпечення за період з 06.01.2000 по 31.12.2015, яка була виплачена у меншому розмірі, бо не відповідала займаній посаді на момент звільнення з органів внутрішніх справ. Однак ГУ ПФУ у Волинський області листом від 07.02.2019 № 147/К-01 відмовило у нарахуванні і виплаті недоотриманих сум пенсійного забезпечення в зв`язку з відсутністю правових підстав. Позивач вважає, що відповідач своєю бездіяльністю, яка полягає у непроведенні перерахунку та виплати пенсії з 06.01.2000 по 31.12.2015 за новою (виправленою) довідкою про розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського - «начальник відділу» з урахуванням відсотку основного розміру пенсії, який встановлено при призначенні пенсії, а також ненарахування компенсації втрати частини доходів (індексації та інфляції), порушив його законне право на отримання належного пенсійного забезпечення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2019 у справі № 140/1564/19 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ПФУ у Волинській області забезпечило дотримання права позивача на здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2016 з урахуванням грошового забезпечення поліцейських за прирівняною посадою поліцейського «начальник відділу» до посади на день звільнення із служби «начальник відділу «Сокіл» УБОЗ» на підставі довідки Ліквідаційної комісії від 12.09.2018 № 7/608. Підстави для перерахунку пенсії за період з 06.01.2000 по 31.12.2015 за цією довідкою у відповідача відповідно до нормативних актів відсутні

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що згідно з Конституцією України у кожного є право на соціальний захист, яке закріплене відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» і це дає підстави законно сподіватись на ефективний захист порушеного права, на отримання недорахованих і не сплачених йому сум пенсійного забезпечення, в контексті ст. 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і рішення ЄСПЛ в справі «Суханов та Ільченко проти України» п. 35 - якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, який воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підгрунтя.

Апелянт та його представник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та надали пояснення, просять апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник відповідача, заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та надав пояснення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта його представника та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що Наказом УМВС України у Волинській області від 06.01.2000 № 03о/с «По особовому складу» підполковника міліції ОСОБА_1 , начальника відділу швидкого реагування «Сокіл» УБОЗ УМВС, 06.01.2000 звільнено у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «ж» (за власним бажанням) (а.с. 16).

06.01.2000 УМВС України у Волинській області на підставі заяви ОСОБА_1 (а.с. 39) призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ». Дана обставина підтверджується копією пенсійного посвідчення від 02.02.2000 № 2924 (а.с. 12), а також матеріалами пенсійної справи № 81/4692, копії якої знаходяться у даній справі (а.с. 30-53). У висновку про призначення пенсії за вислугу років від 03.02.2000, затвердженому начальником фінансово-економічного відділу УМВС у Волинській області, вказано посаду ОСОБА_1 . - «начальник від-ня швидкого реагуванняя «Сокіл» УБОЗ УМВС у Волинській області» (а.с. 31). Відповідно до цього висновку пенсія призначена ОСОБА_1 у розмірі 59 % грошового забезпечення, визначеного у грошовому атестаті №5 від 10.01.2000 (а.с.41). Надалі УМВС України у Волинській області пенсія позивача неодноразово перераховувалася, зокрема, з 01.01.2001, з 01.10.2001, 01.01.2002, з 01.07.2004, з 01.01.2005, з 22.03.2005, з 01.01.2006, що підтверджується відповідними таблицями про перерахунок пенсії за вислугу років (а.с. 32-38).

02.11.2006 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян», пунктом 3 якої визначено Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Службі безпеки, Державній податковій адміністрації, Державному департаменту з питань виконання покарань та іншим органам, що здійснюють призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» забезпечити проведення інвентаризації пенсійних справ, виплатних та інших документів, необхідних для виконання функцій з призначення і виплати пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - призначення і виплата пенсій), передачу їх до 01.01.2007 органам Пенсійного фонду України. Цією ж постановою затверджено Порядок передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян.

Відповідно до цього Порядку пенсійна справа ОСОБА_1 передана від УМВС України у Волинській області до ГУ ПФУ у Волинській області, до якого з 01.01.2007 перейшли функції з призначення і виплати пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». З урахуванням норм цього Закону ГУ ПФУ у Волинській області також здійснювало перерахунок пенсії позивача, зокрема: з 01.01.2008, з 01.07.2012, з 01.02.2014, з 01.01.2016, що підтверджується відповідними протоколами про перерахунок пенсії (а.с. 43, 45, 47, 48). Перерахунок пенсії ОСОБА_1 ГУ ПФУ у Волинській області здійснювало у розмірі 59 % від грошового забезпечення за посадою «начальник від-ня швидкого реагування «Сокіл» УБОЗ УМВС», вказаного у довідках УМВС України у Волинській області за нормами, чинними на певну дату, від 02.04.2008 № 3126, від 08.06.2012 № 1810, від 23.03.2018 № 3436 (а.с. 44, 46, 49).

14.09.2018 до ГУ ПФУ у Волинській області надійшов лист Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області від 12.09.2018 № 7/608, яким у зв`язку з уточненням назви займаної при звільненні посади ОСОБА_1 скеровано нову довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії за нормами, чинними на 01.01.2016, за посадою поліцейського - «начальник відділу» прирівняною до посади позивача на день звільнення зі служби «начальник відділу «Сокіл» УБОЗ» (а.с. 51-52). Одночасно Ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області просила довідку № 3436 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , яка була направлена у березні 2018 року, вважати недійсною. З довідки Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області від 12.09.2018 № 7/607 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 01.01.2016 відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 та від 21.02.2018 № 103 слідує, що розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на січень 2016 року, за прирівняною посадою поліцейського «начальник відділу» до посади на день звільнення із служби «начальник відділу «Сокіл» УБОЗ» становить 8442, 20 грн. (з урахуванням посадового окладу, окладу за спеціальним званням «підполковник поліції», надбавки за стаж служби (35 %), надбавки за службу в умовах режимних обмежень (15 %), премії (10,79 %).

На підставі вказаної довідки Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області від 12.09.2018 № 7/607 ГУ ПФУ у Волинській області повторно здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії (а.с. 50). Ця обставина позивачем не заперечується та спір стосовно перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2016 між сторонами відсутній.

Разом з цим, позивач звертався до відповідача із запитом від 28.11.2018 про надання інформації стосовно посади (начальник відділу чи начальник відділення), за якою йому видано довідку для розрахунку пенсії (а.с. 18). У відповідь на запит ГУ ПФУ у Волинській області листом від 04.12.2018 № 9791/02-60ЗР інформувало ОСОБА_1 , що за документами пенсійної справи первинно позивачу пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» була призначена УМВС України у Волинській області з 06.01.2000 за посадою начальник відділення швидкого реагування «Сокіл» УБОЗ УМВС, а ГУ ПФУ в області функції з призначення та виплати пенсій колишнім військовослужбовцям та деяким іншим категоріям громадян виконує з 01.01.2007. При цьому розрахунок вислуги та формування грошового забезпечення для призначення (перерахунку пенсії) відносяться до компетенції уповноважених структурних підрозділів силових міністерств та відомств (а.с. 19).

Позивач 28.01.2019 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з 06.07.2000 по 31.12.2015 відповідно до посади на час звільнення з органів внутрішніх справ - начальник відділу швидкого реагування «Сокіл» УБОЗ УМВС у Волинській області та виплатити недоотриману суму пенсійного забезпечення (а.с. 20), додавши копію витягу з наказу УМВС України у Волинській області від 06.01.2000 № 03/ос.

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 07.02.2019 № 147/К-01 повідомило позивача в порядку Закону України «Про звернення громадян» про результати розгляду його заяви від 28.01.2019. Так листом роз`яснено позивачу, що Законом України 15.07.2015 №614-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.01.2016, врегульовано питання проведення перерахунку пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або у зв`язку із введенням для зазначеної категорії осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, не проведеного з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсій. В таких випадках перерахунок провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком, але не раніше як з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 01.01.2016. Відповідач повідомив, що правові підстави для проведення перерахунку пенсії у зв`язку з уточненням назви посади за період з 06.07.2000 по 31.12.2015 відсутні. (а.с.21).

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії за період з 06.01.2000 по 31.12.2015 у зв`язку з уточненням назви посади, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про частково не правильне застосування норм матеріального та процесуального права та не повне з`ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон України № 2262-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України № 2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до приписів ст. 49 Закону України № 2262-XII пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України. Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Згідно з ч. 18 ст. 43 Закону України № 2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до ст. 63 Закону України № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до п. 23, 24 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону.

Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5).

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Відповідно до п. 4 Порядку № 3-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так суд касаційної інстанції при розгляді аналогічних спорів неодноразово вказував на те, що підставою для повідомлення заявника про перерахунок/відмову перерахувати пенсію може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання. Відсутність такого рішення свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, а ефективним способом захисту прав заявника за таких обставин визнається зобов`язання ПФУ розглянути заяву про перерахунок пенсії та прийняти рішення відповідно до законів про пенсійне забезпечення.

Така правова позиція викладена у постанові 22.04.2014 у справі № 21-484а13 Верховного Суду України, а також Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду в постановах від 06.03.2018 у справі №753/12809/14, від 27.03.2018 № 541/910/17, від 25.09.2018 №573/2476/16-а.

Як згадувалось вище позивача 28.01.2019 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з 06.07.2000 по 31.12.2015 відповідно до посади на час звільнення з органів внутрішніх справ - начальник відділу швидкого реагування «Сокіл» УБОЗ УМВС у Волинській області та виплатити недоотриману суму пенсійного забезпечення (а.с. 20), додавши копію витягу з наказу УМВС України у Волинській області від 06.01.2000 № 03/ос.

В свою чергу ГУ ПФУ у Волинській області не прийняло жодного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.01.2019 в порядку, визначеному Законом України№ 2262-XII та Порядком № 3-1; натомість розглянуло заяву ОСОБА_1 в порядку Закону України «Про звернення громадян» та надіслало йому лист від 07.02.2019.

Відтак такі дії відповідача, на переконання суду, не є законним способом поведінки державного органу та є формальною відповіддю на звернення, оскільки не містять чіткого та однозначного рішення про відмову, а отже - не можуть вважатися «відмовою у перерахунку пенсії» у розумінні ч. 2 ст. 49, ч. 18 ст. 43 та ст .63 Закону України № 2262-ХІІ та положень Порядку № 3-1. Застосовуючи наведені вище норми законодавства суд дійшов висновку, що рішення про перерахунок чи про відмову в перерахунку пенсії повинно бути оформлене розпорядчим індивідуальним правовим актом - розпорядженням ГУ ПФУ у Волинській області. Таке рішення, на переконання суду, не може оформлятися листом як відповідь на заяву про перерахунок пенсії в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Керуючись наведеним вище апеляційний суд вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 28.01.2019. Відсутність належним чином оформленого рішення ГУ ПФУ у Волинській області про перерахунок чи про відмову в перерахунку пенсії позивачу, не зважаючи на надіслання заявнику листа, свідчить про те, що відповідач не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 06.03.2018 №753/12809/14, від 27.03.2018 № 541/910/17, від 25.09.2018 № 573/2476/16-а.

Суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.01.2019, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області розглянути повторно заяву позивача про перерахунок пенсії від 28.01.2019 та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення на підставі вимог Закону України №2262-XI та Порядку №3-1.

При цьому суд зазначає, що зобов`язання вчинити ці дії не є втручанням у дискреційні повноваження ГУ ПФУ у Волинській області, оскільки відповідача зобов`язано прийняти одне з двох передбачених законом рішень: про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії.

За встановлених судом обставин справи суд вважає передчасним прийняття рішення про спонукання (зобов`язання) відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суб`єктом владних повноважень, адже відповідач ще не прийняв жодного рішення з цього питання у встановленому законом порядку.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було частково не правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а рішення суду - скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у справі № 140/1564/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 січня 2019 року в порядку Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 24 вересня 2019 року