Справа № 826/6306/16
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 вересня 2019 року

м. Київ

справа №826/6306/16

адміністративне провадження №К/9901/45788/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Желєзного І.В., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АВАНТ-БАНК"

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.10.2017 (суддя Мазур А.С.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 (колегія у складі суддів Горяйнова А.М., Кузьмишиної О.М. та Файдюка В.В.)

у справі №826/6306/16

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "АВАНТ-БАНК" Ларченко Ірини Миколаївни,

за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оргфітнес"

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. 18.04.2016 до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оргфітнес», в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни від 23.02.2016 №57 в частині визнання нікчемним договором № про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 14.08.2012, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Авант-Банк» та операції з перерахування коштів на суму 199 000,00 грн, проведеної 29.01.2016;

- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко Ірину Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором № про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 14.08.2012 у розмірі 199 000,00 грн за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

2. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.10.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018, позов задоволено.

3. 23.03.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Відповідача на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

4. Ухвалою Верховного Суду від 04.04.2018 відкрито касаційне провадження. 18.04.2018 надійшов відзив від Позивача. Скаржник заявляв клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень, однак ухвалою від 04.04.2018 Верховний Суд відмовив в його задоволенні.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.08.2012 Між ПАТ «Авант-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 14.08.2012 № , умовами якого передбачено відкриття клієнту рахунку № НОМЕР_2 .

6. Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії виписки з банківського рахунку позивача, на вказаний рахунок перераховано від ТОВ «Оргфітнес» грошові кошти у розмірі 199000,00 грн із зазначенням у призначенні платежу «Поворотна фін. допомога на рах. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 з-но Дог. №ОФ-04/16 від 25.01.16 Без ПДВ».

7. Разом з тим, на підставі постанови Правління Національного банку України від 29.01.2016 №44 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АВАНТ-БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 29.01.2016 №96 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АВАНТ-БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

8. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 25.02.2016 №109 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АВАНТ-БАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.02.2016 №262 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АВАНТ-БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АВАНТ-БАНК» з 26.02.2016 до 25.02.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «АВАНТ-БАНК» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ларченко Ірині Миколаївні на два роки з 26.02.2016 до 25.02.2018 включно.

9. Листом від 25.02.2016 №82014 уповноважена особа повідомила ОСОБА_1 про нікчемність операції з перерахування коштів з рахунку юридичної особи на картковий рахунок № НОМЕР_2 , проведеної 29.01.2016 на суму 199 000,00 грн., та нікчемність договору про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 25.05.2012 № , з огляду на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанцій, виходив з того, що між ПАТ «АВАНТ-БАНК» та позивачем був укладений договір банківського вкладу, а тому він набув статусу вкладника та має право на відшкодування гарантованої суми депозиту згідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження нікчемності укладеного між позивачем та банком правочину.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

11. У касаційній скарзі відповідач наголошує, що висновки судів першої та апеляційної інстанції є передчасними, зробленими без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

12. Зазначає, що договір з позивачем було укладено з метою штучного збільшення витрат Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( на рахунок позивача було перераховано кошти з рахунку ТОВ «Оргфітнес»), отже такий договір є нікчемним.

13. Також Відповідач посилається на п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що однією з підстав визнання правочину нікчемним є здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення договорів), що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

14. У своєму відзиві Позивач наголошує на правомірності рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

15. Відповідач так і не надав до суду доказів на підтвердження нікчемності укладеного між Позивачем та Банком правочину, а тому Позивача безпідставно всупереч законодавству не було включено до переліку вкладників.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Суд дослідив доводи касаційної скарги, перевірив правильність застосування норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.

17. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за її банківським вкладом (депозитом) у ПАТ «Авант-Банк» за рахунок Фонду.

18. Законом №4452-VI установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

19. Відповідно до ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

20. Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

21. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

22. Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).

23. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

24. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

25. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

26. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

27. Згідно з п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

28. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач уклав з ПАТ «Авант-Банк» договір банківського вкладу (депозиту) та на відповідних рахунках розміщено кошти (переказ коштів від ТОВ «Оргфітнес»), а тому в розумінні закону позивач є вкладником.

29. Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок позивача відбулось до початку віднесення ПАТ «Авант-Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації.

30. Колегія суддів звертає увагу, що положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та банком, оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

31. Отже, вклад розміщено на рахунку ПАТ «Авант-Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI. При цьому уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452-VI.

32. Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.

33. Частина 3 ст. 38 Закону № 4452-VI (у редакції, що діяла на час укладення договору) містить перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними. Відповідач 1 вважав нікчемними договір банківського вкладу між банком і позивачем з підстави, передбаченої ч. 3 ст. 38 зазначеного вище Закону. Зазначеною нормою передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

34. Суд вважає, що положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону не може бути застосованим до договору, укладеного між позивачем та ПАТ «Авант-Банк», оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язків банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

35. Метою п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону є недопущення зменшення активів банку або якості (ліквідності) таких активів на шкоду інших кредиторів, а також захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

36. Такий висновок узгоджується з правовою позицією щодо застосування пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 910/14681/17, від 30.05.2018 у справі № 910/23036/16, від 23.10.2018 у справі № 804/6992/15.

37. Стосовно доводів скаржника про те, що договір банківського вкладу Позивача має ознаки нікчемності у зв`язку з його укладенням у день прийняття постанови Правління Національного банку України від 29.01.2016 №44 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АВАНТ-БАНК» до категорії неплатоспроможних», колегія суддів зазначає наступне.

38. Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, тимчасову адміністрацію у ПАТ «Авант-Банк» запроваджено з 30.01.2015, тобто вже після перерахування коштів на рахунок позивача.

39. Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 826/10002/15, від 17 травня 2019 року у справі № 826/26437/15, від 17 липня 2019 року у справі №810/362/16.

40. Суд не бере до уваги покликання Відповідача на п.9 ч. 3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якого правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

41. Така позиція суду зумовлена тим, що частину повідомлення про нікчемність правочину від 25.02.20165 №81314 не містило посилань на п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а нікчемним правочин визнався виключно відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 вищезгаданого Закону.

42. Отже, колегія суддів погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанції, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб`за рахунок Фонду.

43. Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни від 23.02.2016 №57 в частині визнання нікчемним договору № про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 14.08.2012, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Авант-Банк», та операції з перерахування коштів на суму 199 000,00 грн., проведеної 29.01.2016, Суд зазначає таке.

44. Згідно з ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

45. За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 Закону №4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

46. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

47. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №819/353/16.

48. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених ст. 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

49. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни від 23.02.2016 №57 в частині визнання нікчемним договору № про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 14.08.2012, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Авант-Банк», та операції з перерахування коштів на суму 199 000,00 грн., проведеної 29.01.2016 із закриттям провадження у справі.

50. Щодо стягнення на користь Позивача судового збору за рахунок Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Суд зазначає таке.

51. Оскільки відповідачем у цій справі є уповноважена особа, яка в силу приписів Закону № 4452-VI є працівником Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, то понесені витрати на сплату судового збору належить стягнути саме з Фонду як суб`єкта владних повноважень.

52. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

53. Згідно із частиною першою статті 47 БК України відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.

54. Проте Фонд не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, який формується відповідно до Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22 грудня 2011 року № 1691 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України12 січня 2012 року за № 33/20346), тобто цей орган не отримує бюджетні асигнування.

55. Згідно з приписами пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за № 1581/12/21893), оплата витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. До цих витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.

56. Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 29.05.2019 у справі № 826/9960/15.

57. Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що понесені позивачем документально підтверджені витрати на сплату судового збору в розмірі підлягають відшкодуванню Фондом, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

58. Відповідно до вимог ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

59. Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

60. За подання позову Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2526,20 грн. відповідно до квитанцій від 18.04.2016.

61. Враховуючи зазначене та у зв`язку із задоволенням однієї позовної вимоги, понесенні позивачем судові витрати на звернення до суду із позовом підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду пропорційно частині задоволених позовних вимог, що становить 551,20 грн.

Керуючись ст. 341, 345, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Авант Банк" Кічука Олега Івановича задовольнити частково.

2. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 у справі №826/6306/16 скасувати в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» Ларченко Ірини Миколаївни від 23.02.2016 №57 в частині визнання нікчемним договору № про відкриття рахунку на обслуговування платіжної картки від 14.08.2012, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Авант-Банк», та операції з перерахування коштів на суму 199000,00 грн., проведеної 29.01.2016. У цій частині провадження у справі закрити.

3. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 у справі №826/6306/16 скасувати в частині присудження здійснених ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) документально підтверджених судових витрат у розмірі 1102,40 грн (однієї тисячі двох грн. 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» через Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , (ІПН НОМЕР_3 ) судові витрати у розмірі 551,20 грн (п`ятсот п`ятдесят одну гривню двадцять копійок).

4. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 у справі №826/6306/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя І.В. Желєзний

Суддя О.П. Стародуб