Справа № 120/2254/19-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 вересня 2019 р. Справа № 120/2254/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Вербицької Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Вінницькій області) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що за наслідком його звернення до відповідача щодо проведення перерахунку пенсії отримав відмову, яка вмотивована відсутністю в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування інформації за період з 17.04.2007 по 17.05.2011 про застраховану особу.

На думку позивача, така відмова є протиправною, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою від 16.07.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Ухвалою від 19.07.2019 задоволено клопотання представника відповідача, замінено первинного відповідача - Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечила, просила в задоволені позову відмовити покликаючись на мотиви наведені у відзиві на позовну заяву від 01.08.2019 за вх. №39660.

Заслухавши пояснення та доводи позивача, заперечення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що на підставі постанов Ленінського районного суду м. Вінниці від 20.04.2011 у справі № 2-а-2721/11 та від 30.09.2011 у справі №2-а-10718/11, що були прийняті судом в скороченому провадженні та скеровані для негайного виконання, Пенсійний фонд здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з врахуванням нарахованої, але не отриманої на основній посаді зарплати в 6000 грн. щомісячно за період з 17.04.2007 по 17.05.2011, на загальну суму в 294 000 грн.

В подальшому, пенсійним фондом на вказані постанови судів першої інстанції були подані апеляції, які були задоволені, а постанови скасовані Вінницьким апеляційним адміністративним судом (далі - ВААС) постановами від 30.04.2013 та від 16.07.2014.

Враховуючи постанови ВААС від 30.04.2013 у справі № 2-а-2721/11 та від 16.07.2014 у справі №2-а-10718/11, відповідачем було перераховано пенсію ОСОБА_1 в травні 2013 року в бік її зменшення. Розмір пенсії позивача зазнав змін лише після проведення в жовтні 2017 року її осучаснення.

З аналізу вищезазначених рішень ВААС слідує, що підставою для скасування постанов Ленінського районного суду м. Вінниці від 20.04.2011 у справі № 2-а-2721/11 та від 30.09.2011 у справі №2-а-10718/11 слугувало те, що на час прийняття відповідних рішень, були відсутні наказ про звільнення ОСОБА_1 чи роботу в ДАК "Укррєсурси", відсутність зарплати і трудової книжки з записами ДАК "Укррєсурси" та не сплатою єдиного пенсійного внеску роботодавцем.

Не погоджуючись з постановами апеляційної інстанції, позивачем були подані касаційні скарги на судові рішення до Вищого адміністративного суду України, а також звернення до Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

На виконання рішення ЄСПЛ і постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 (далі - ВОАС), у справі № 802/82/16-а був встановлений факт трудових відносин між ОСОБА_1 та ДАК "Укррєсурси", які згідно рішень судів, мали місце в період з 17.04.2007 по 17.05.2011.

В подальшому, виконуючи постанову ВОАС від 18.04.2016 та рішення ЄСПЛ Мінюстом Украйни було здійснено перерахунок заборгованої зарплати, в тому числі за періоди з 17.04.2007 по 17.05.2011, з врахуванням стягнутої щомісячної зарплати в 6000,00 грн., на загальну суму в 294 000 грн., тобто за періоди, які були спірними при врахуванні пенсії позивача.

Зважаючи на вищенаведені обставини, позивач вважає, що в нього наявне право на перерахунок його пенсії з врахуванням зарплати на основній посаді в сумі 6000 грн. щомісячно, за періоди з 17.04.2007 по 17.05.2011, а всього на загальну суму 294 000 грн. (186000 грн. + 108000 грн.), що виплачена Мінюстом, згідно постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 і на виконання рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 та її виплату за період починаючи з 01.07.2013 по 01.10.2017

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд керується наступним.

Згідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також рішеннями суду, що обов`язкові до виконання.

Згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) встановлено порядок звернення та призначення (перерахунку) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 4 статті 45 Закону України №1058 у разі виникнення права на підвищення пенсії перерахунок проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Пунктом 4 статті 42 вищевказаного Закону визначено, що застрахована особа, яка після призначення пенсії продовжувала працювати має право на перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Згідно з статтею 24 Закону України №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менше ніж страховий внесок.

Отже, підставою для перерахунку пенсії є дані персоніфікованого обліку:

- обрахування періодів стажу (якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу за формулою пропорційно сплати страхових внесків;

- врахування заробітної плати за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року обов`язково.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, на виконання рішення ЄСПЛ і постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 (далі - ВОАС), у справі №802/82/16-а, роботодавцем позивача - ДАК "Укррєсурси" був виданий наказ про звільнення ОСОБА_1 , а також оформлена та видана трудова книжка. Отже, наведені обставини з повній мірі засвідчують факти трудових відносин між позивачем та ДАК "Укррєсурси" в період з 17.04.2007 по 17.05.2011. Відповідні обставини не заперечувались й стороною відповідача в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з частиною 1 статті 98 Закону України "Про пенсійне забезпечення" перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Відповідно до частини 3 статті 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Частиною 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, зокрема, що періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

З огляду на наведене і додані докази, суд вважає, що наразі усунуті причини, що були підставами відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

При цьому, стосовно посилань відповідача на несплату Єдиного внеску, суд враховує, що його сплата є обов`язком роботодавця - власника, та не може обмежувати право позивача на отримання пенсійних виплат у розмірах, що відповідають його трудовому та страховому стажу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Таким чином, позивач не може нести відповідальність за несплату його роботодавцем внесків до Пенсійного фонду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що рішенням Європейського суду з прав людини від 17 липня 2014 року у справі "Яворовенко проти України" зобов`язано Державу, серед іншого, виконати зобов`язання по зміні дати наказу про звільнення позивача та видати належно оформлену трудову книжку.

У зв`язку із виконанням вказаного рішення у позивача виникло ряд спорів, пов`язаних із захистом пенсійних прав.

В контексті вищенаведеного суд також звертає увагу, що поновлення пенсійних прав є наслідком усунення порушень трудових прав позивача, які були встановлені рішенням Європейського суду з прав людини.

При цьому, як зазначив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 26.06.2014, у справі між ОСОБА_1 та УПФ, стосовно перерахунку пенсії позивача з 18.05.2011, право на перерахунок пенси, останній отримав не на підставі Закону, а на підставі рішень суду, що набрали законної сили, які з огляду на ст.124 Конституції України є обов`язкові для виконання, а тому, відмова Пенсійного фонду у перерахунку пенсії, на підставі рішень суду, що набули законної сили, є протиправною і незаконною.

Аналіз наведеної правової позиці Вищого касаційного суду у справах між цими ж сторонами, яка є аналогічною цій справі і є з того ж предмету спору і тих же підстав, але за інші періоди, дозволяє дійти висновку, що відмова в перерахунку є протиправною. Отже, у разі наявності правових підстав, перерахунок пенсії здійснюється і за рішенням суду, адже правовідносини між сторонами щодо перерахунку пенсії врегульовані Законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсія ОСОБА_1 підлягає перерахунку з врахуванням зарплати на основній посаді в сумі 6000 грн. щомісячно, за періоди з 17.04.2007 по 17.05.2011, а всього на загальну суму 294 000 грн. (186 000 грн. + 108 000 грн.), що виплачена Мінюстом, згідно Постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 і на виконання рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 та її виплаті за період починаючи з 01.07.2013 по 01.10.2017, а позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню. Також, як похідна, підлягає задоволенню й позовна вимога позивача щодо проведення перерахунку пенсії позивача та її виплати з донарахуваннями за період з 01.06.2013 по 01.10.2017 з урахуванням раніше виплачених сум.

Разом з тим, позовні вимоги щодо проведення донарахування та виплати пенсії позивача у випадку збільшення її розміру, з врахуванням осучаснення пенсії 01.10.2017, починаючи з 01.10.2017 задоволенню не підлягають, оскільки, на переконання суду, є передчасними.

Так, метою та завданням адміністративного судочинства, зокрема, є захист та поновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась з відповідним позовом до суду. Тобто, лише порушене право підлягає захисту, а не ті права та інтереси, які, можливо, у майбутньому будуть порушені.

Суд акцентує увагу на тому, що рішення суду не може бути прийнято на майбутнє, не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, котрі на момент ухвалення рішення ще не відбулись, оскільки таке рішення суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

Таким чином, у разі збільшення розміру пенсії позивача після проведення її перерахунку, з врахуванням осучаснення пенсії 01.10.2017, в останнього виникне право, а в Пенсійного фонду обов`язок щодо проведення перерахунку та послідуючої виплати пенсії позивачу з відповідними донарахуваннями починаючи з 01.10.2017.

З огляду на викладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розподіл судових витрат судом здійснюється відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці у перерахунку ОСОБА_1 пенсії з врахуванням зарплати на основній посаді в сумі 6000 грн. щомісячно, за періоди з 17.04.2007 по 17.05.2011, а всього на загальну суму 294 000 грн. (186 000 грн. + 108 000 грн.), що виплачена Мінюстом, згідно Постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 і на виконання рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 та її виплаті за період починаючи з 01.07.2013 по 01.10.2017.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням зарплати на основній посаді в 6000 грн. щомісячно, за періоди з 17.04.2007 по 17.05.2011, на загальну суму 294 000 грн., що виплачена Мінюстом, згідно Постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 на виконання рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 з донарахуванням за період з 01.06.2013 по 01.10.2017, здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 24000, )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

Повний текст рішення складено та підписано: 25.09.2019

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна