Справа № 420/1499/19
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1499/19
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Потапчука В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

В С Т А Н О В И Л А :

14 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 448 від 25.02.2019 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що їй не було відомо про проведення службового розслідування, а письмові пояснення позивач надала не в ході службового розслідування, а з приводу перебування її на лікарняному. Позивач зазначила, що 11 січня 2018 року в телефонній розмові повідомила керівництво СУ ГУНП в Одеській області про погіршення стану здоров`я та перебування на лікарняному. Оскаржуваний наказ, яким на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність за несвоєчасне повідомленні керівництва щодо перебування на лікарняному та відсутності на службі без поважних причин, позивач вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що в ході проведення службового розслідування встановлено факт відсутності на службі ОСОБА_1 з 05.02 по 08.02.2019 р. з 11.02 по 15.02.2019 та з 18.02 по 20.02.2019, що підтверджується актами про невихід на службу без поважних причин. Крім того, згідно відповіді, яка надійшла від ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області", у зазначені періоди позивач в поліклініку МВС не зверталась. Враховуючи систематичну відсутність позивача на робочому місці, без повідомлення про це керівництва, позивач обґрунтовано притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді повідомлення про неповну службову відповідність та направлено на атестування для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволені позовних вимог.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити її позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги те, що з наказом про призначення службового розслідування позивача не ознайомлювали та не повідомляли, що пояснення 04.02.2018 року відбираються в рамках службового розслідування. Крім того, службове розслідування відносно позивача відбулось з численними порушеннями, без врахування того, що відсутність позивача на робочому місці підтверджена відповідними довідками.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_1 проходить службу в органах Національної поліції України на посаді старшого слідчого - криміналіста відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Одеській області.

Наказом ГУ НП в Одеській області №129 від 22.01.2019 р. призначене службове розслідування щодо порушення службової дисципліни старшим слідчим - криміналістом відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_1 , в ході якого встановлено наступне.

03 січня 2019 року до слідчого управління ГУНП в Одеській області надійшов лист Головного слідчого управління Національної поліції України від 27.12.2018 р. №25433/24/2/1-2018 «Про відрядження слідчого», з метою забезпечення швидкого, повного й неупередженого дослідження всіх обставин учинення злочинів в досудовому розслідуванні та у зв`язку з необхідністю виконання значного обсягу слідчих (розшукових) і негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0001634 від 28.06.2018 року.

11 січня 2019 року, з метою виконання вимог зазначеного листа, посадова особа відповідача здійснила телефонний дзвінок на мобільний телефон позивачу та повідомив, що 14.01.2019 р. вона має прибути до Головного слідчого управління Національної поліції України для проведення слідчих (розшукових ) і негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0001634 від 28.06.2018 р. на, що позивач відбувати до відрядження відмовилась та повідомила, що йде на лікарняний у зв`язку з раптовим погіршенням здоров`я. Того ж дня заступником начальника відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Одеській області майором поліції Каппі Ю.О. доручено позивачу та надано вказівку терміново у строк до 14.01.2019 р. прибути до Головного слідчого управління НП України.

Враховуючи, що позивач 11.01.2019 р. не надала до канцелярії СУ ГУНП в Одеській області рапорт або інших документів щодо підтвердження свого перебування на лікарняному з 11.01.2019 р., наказом ГУНП в Одеській області від 14.01.2019 р. №25 «Про відрядження працівника слідчого управління ГУНП в Одеській області» з 11.01.2019 р. по 09.02.2019 р. терміном на 30 діб її було відряджено до Головного слідчого управління Національної поліції України (м.Київ).

14.01.2019 року з метою перевірки виконання позивачем вимог наказу ГУНП в Одеській області від 14.01.2019 р. №25, підполковником поліції Власовою І.А. здійснено телефонний дзвінок на мобільний номер позивача та повідомлено, що відповідно до наказу ГУ НП в Одеській області від 14.01.2019 р. №25 вона з 11.01 по 09.02.2019 р. відряджена до Головного слідчого управління Національної поліції України для проведення слідчих (розшукових) і негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0001634 від 28.06.2018 р. та вона повинна знаходитись в даний час в ГСУ НПУ, на що позивач повідомила, що до ГСУ НПУ вона не прибула у зв`язку з тим, що знаходиться на лікарняному.

14.01.2019 року до слідчого управління ГУ НП в Одеській області надійшов повторний лист Головного слідчого управління Національної поліції України від 10.01.2019 р. №661/24/2/1-2019 «Про відрядження слідчого» з метою забезпечення швидкого, повного й неупередженого дослідження всіх обставин учинення злочинів в досудовому розслідуванні та у зв`язку з необхідністю виконання значного обсягу слідчих (розшукових) і негласних слідчих (розшукових )дій у кримінальному провадженні № 0001634 від 28.06.2018 р., з вимогою в якому зазначено поінформувати про причини неприбуття позивача до ГСУ НПУ та вирішити питання про її відрядження в найкоротший термін.

15.01.2019 р. заступник начальника ГУ НП в Одеській області надав рапорт за вих. №4/710 на ім`я начальника ГУ НП в Одеській області щодо внесення змін до наказу ГУ НП від 14.01.2019 р. №25 та відрядження до ГСУ НПУ слідчого - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 .

16.01.2019 року наказом ГУНП в Одеській області від 16.01.2019 №30 «Про внесення змін до наказу ГУНП в Одеській області від 14.01.2019 р. №25» з 16.01 по 14.02.2019 р., терміном на 30 діб до Головного слідчого управління Національної поліції України було відряджено майора поліції ОСОБА_3.

17.01.2019 року вх. №564 до канцелярії СУ ГУНП в Одеській області надійшла відповідь з ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» від 15.01.2019 №33/36-33 про те, що позивач у період з 11.01.2019 р. по 15.01.2019 р. на лікуванні не знаходиться.

Станом на 17.01.2019 року позивач не надала до СУ ГУНП в Одеській області документи, які підтверджують її перебування на лікарняному в ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» чи в іншому лікувальному закладі з 11.01.2019 р., та на робочому місці була відсутня, що підтверджується складеними актами про невихід на службу №№ 4/584 від 14.01.2019, 4/637, 4/643 від 15.01.2019, 4/693, 4/697 від 16.01.2019, 4/ 741, 4/744 від 17.01.2019.

На підставі доповідної записки заступника начальника ГУНП в Одеській області від 17.01.2019 р. №4/743, наказом ГУ НП в Одеській області від 22.01.2019 р. №129 розпочато службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни позивачем.

В ході службового розслідування встановлено систематичну відсутність на службі без поважних причин позивача, що підтверджується актами про невихід на службу №№ 4/794, 4/809 від 18.01.2019 р., 4/870, 4/874 від 21.01.2019, 4/925, 4/933 від 22.01.2019 р., 4/961, 4/968 від 23.01.2019 р., 4/1-1069, 4/1-1079 від 24.01.2019, 4/1-1123, 4/1-1134 від 25.01.2019, 4/1-1206, 4/1-123 від 28.01.2019.

28.01.2019 року в ході проведення перевірки з метою встановлення обставин відсутності на службі без поважних причин та отримання пояснення за даним фактом позивачу здійснений телефонний дзвінок, на що під час телефонної розмови ОСОБА_1 повідомила, що знаходиться на лікарняному

Того ж дня до канцелярії СУ ГУНП в Одеській області за вх. №9741 від 28.01.2019 р. надійшов рапорт позивача про те що вона з 11.01.2019 р. знаходиться на лікарняному у міській поліклініці м. Одеси.

В рамках проведення перевірки, складені акти про невихід на службу №№ 4/1-1257, 4/1-1282 від 29.01.2019, 4/1-1281, 4/1-1296 від 30.01.2019, 4/1-1390, 4/1-1399 від 31.01.2019 р., 4/1-1448, 4/1-1458 від 01.02.2019, 4/1-1529, 4/1-1542 від 04.02.2019 без поважних причин.

04.02.2019 року в ході виконання службової телеграми ГУ НП в Одеській області від 21.01.2019 №9/443 з метою встановлення всіх обставин відсутності позивача на службі о 10:20 посадові особи відповідача здійснили відвідування позивача за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час відвідування позивачу запропоновано надати пояснення щодо невиконання нею вимог наказу від 14.01.2019 р. №25 «Про відрядження слідчого» та пояснити причину відсутності на службі, на що позивач пояснила що з 11.01.2019 р. по 04.02.2019 р. у зв`язку з погіршенням стану здоров`я знаходиться на лікуванні в Одеській поліклініці №1, розташованій за адресою: м. Одеса вул. Болгарська ,38. Раніше вона не змогла подати рапорт про перебування на лікарняному через погіршення стану здоров`я.

В наданому поясненні позивач також зазначила, що після виходу з лікарняного нею будуть надані листи непрацездатності, які свідчать про її перебування на лікуванні.

В рамках службового розслідування з метою перевірки достовірності відомостей, вказаних позивачем в своєму поясненні 07.02.2019 р. відповідачем зроблено запити в лікувальні заклади, а саме: ДКЦ МКЛ №1 м. Одеси від 07.02.2019 №4/11664, КНП «ЦПИСД» №10 Одеської міської ради від 07.02.2019 №4/1-1665, ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» від 07.02.2019 №4/1-1663.

13.02.2019 року за вх. №№ 1618, 1618/2 до канцелярії СУ ГУНП в Одеській області надійшли відповіді на запити з ДКЦ МКЛ №1 м. Одеси, КНП «ЦПМСД» №10 Одеської міської ради, ДУ «ТМО МВС України по Одеській області», з яких вбачається, що позивач у період з 11.01 по 04.02.2019 дійсно знаходилась на амбулаторному лікуванні в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» Одеської міської ради з діагнозом «Гостра лівостороння нижньо долева пневмонія».

14.02.2019 р. рекомендованим листом на адресу місця проживання позивача, а саме АДРЕСА_1 надіслано виклик від 13.02.2019 р. №4/1-2014 для прибуття останньої 18.02.2019 о 11:00 год. до слідчого управління ГУНП в Одеській області каб.№9 для надання пояснення по суті.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що позивач за викликом від 13.02.2019 р. №4/1-2014 для надання пояснення 18.02.2019 р. о 11:00 год. не прибула та станом на 20.02.2019 р. про причини неявки дисциплінарну комісію не повідомила.

В ході проведення перевірки встановлено факт відсутності на службі позивача з 05.02 по 08.02.2019 р. з 11.02 по 15.02.2019 та з 18.02 по 20.02.2019, що підтверджується актами про невихід на службу без поважних причин.

Згідно з довідкою канцелярії СУ ГУНП в Одеській області від 19.02.2019 №4/1-2260 позивач в період з 04.02.2019 по 19.02.2019 р. з рапортом щодо перебування її на лікарняному до канцелярії СУ ГУНП не зверталась.

Також згідно з довідкою канцелярії СУ ГУНП в Одеській області від 19.02.2019 р. №4/1-2274, встановлено, що позивач з 22.01.2019 по 19.02.2019 з рапортом щодо ознайомлення з матеріалами службового розслідування не зверталась.

Під час перевірки 20.02.2019 р. за вх. №1906 до канцелярії СУ ГУНП в Одеській області надійшла відповідь з ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» від 20.02.2019 №33/36-140 пре, те що позивач у період з 04.02.2019 по 19.02.2019 в поліклініку ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» не зверталась.

Наказом ГУ НП в Одеській області за порушення вимог ч.1 ст.11 ст.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 р. №2337-VІІІ, п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, п.3.2 розділу ІІІ, п. 4.1, 4.2, 4.3 розділу ІV Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затверджених наказом ГУ НП в Одеській області від 29.10.2018 №3705, що виразилось в несвоєчасному повідомленні керівництва СУ ГУНП в Одеській області щодо перебування на лікарняному та відсутності на службі в період з 05.02. по 08.02.2019 з 11.02. по 15.02.2019 та з 18.02. по 20.02.2019 без поважних причин, позивача відповідно до п.3 ст.13, ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України попереджено про неповну службову відповідність.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач своєчасно не повідомляла керівництво СУ ГУ НП в Одеській області про свою відсутність на робочому місці з 05.02 по 08.02.2019, з 11.02 по 15.02.2019 та з 18.02 по 20.02.2019 року, а тому її правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Законом України "Про національну поліцію" визначені правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

За приписами п.1 п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», визначено поняття основних обов`язки поліцейського, згідно яких поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Правила етичної поведінки поліцейського під час виконання службових обов`язків, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 9 листопада 2016 року № 1179.

Відповідно до абзаців першого - третього, шостого - десятого пункту 1 Розділу II Правил № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність;

- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

- мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу;

- дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень та їх застосування, затверджено Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року N 2337-VIII.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до ч.4, ч.5 ст.3 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону та вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

За ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Згідно приписів ст.14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07 листопада 2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Порядку № 893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно приписів п.4 розділу ІІ Порядку № 893, у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Проект наказу про призначення службового розслідування та пропозиції щодо складу дисциплінарної комісії готує структурний підрозділ, яким установлено наявність підстав для проведення службового розслідування.

За рішенням уповноваженого керівника в межах повноважень підготовку проекту наказу про призначення службового розслідування може бути доручено іншому органу (підрозділу) поліції.

Склад дисциплінарної комісії визначається з урахуванням вимог статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Розділом ІІ Порядку № 893 не визначений обов`язок відповідача ознайомлювати поліцейського з наказом про призначення відносно нього службового розслідування під особистий підпис, що спростовує доводи апелянта щодо порушень відповідачем порядку проведення службового розслідування у зв`язку із не ознайомленням її з приказом про його призначення.

Відповідно до ст.18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.

Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.

Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Аналогічні права поліцейського визначені ч.2 розділу ІV Порядку № 893.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 лютого 2019 року, у зв`язку із відсутністю позивача на службі, в рамках службового розслідування, заступник начальника управління Власова І.А . спільно зі слідчим Петричка І.А. та т.в.о. помічника слідчого Скрипкою О.П. здійснили відвідування позивача за місцем проживання, в ході якого ОСОБА_1 надала наступні пояснення.

Так, позивач зазначила, що з 11.01.2019 року знаходиться на лікарняному у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, та проходить лікування до теперішнього часу у Одеській міській поліклініці № 1, розташованої за адресою м.Одеса, вул.Болгарська,38.

Щодо необхідності відрядження позивача до м.Києва 14 січня 2019 року ОСОБА_1 зазначила, що її не ознайомлювали з таким розпорядженням і вона нічого не підписувала.

Позивач також зазначила, що про відрядження їй стало відомо з розмови в телефонному режимі з начальником відділу Власовою І.А . 11 січня 2019 року, на що позивач повідомила, що перебуває на лікарняному по місту мешкання та звернулась до лікарні.

Зазначені пояснення спростовують твердження позивача, що вона не була ознайомлена з наказом про відрядження, оскільки відповідно до ч.3 ст.4 Дисциплінарного статуту наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

За приписами ст.5 Дисциплінарного статуту поліцейський зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно виконувати наказ керівника.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Разом з тим, з рапортом про відсутність на робочому місці з 11 січня 2019 року позивач звернулась до відповідача лише 28 січня 2019 року.

13 лютого 2019 року на запити відповідача надійшла відповідь з якої вбачалось, що позивач дійсно перебувала на амбулаторному лікування в КНП "Центр первинної медико - санітарної допомоги № 10" Одеської міської ради з діагнозом "Гостра лівостороння нижньодолева пневмонія" у період з 11.01.2019 року по 04.02.2019 року (т.1 а.с. 152).

Крім того, відповідачем встановлено факт відсутності на службі позивача у період з 05.02 по 08.02.2019 року, з 11.02. по 15.02.2019 року, з 18.02. по 18.02.2019 року, що підтверджується відповідними актами (т.1 а.с.133-136, 140-149, 156-159, 162-167) .

За обставинами справи, 14 лютого 2019 року відповідач направив ОСОБА_1 виклик на 18 лютого 2019 року для надання пояснень та підтверджуючих документів про перебування на лікуванні.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення, ОСОБА_1 отримала даний лист 16.02.2019 року, тобто за два дні до засідання дисциплінарної комісії (т.1 а.с.155).

Посилання апелянта на відповідь Укрпошти, згідно якого даний лист з викликом на 18.02.2019 року вручено члену її сім`ї, не спростовує факту дотримання відповідачем вимог Порядку № 893 та Дисциплінарного статуту (т.1 а.с. 202).

Крім того, відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв`язку, постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

Отже отримання листа членом сім`ї позивача є належним врученням такого листа.

В даному випадку, спірним наказом, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог ч.1 ст.11 ст.12 Дисциплінарного статуту, п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, п.3.2 розділу ІІІ, п. 4.1, 4.2, 4.3 розділу ІV Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затверджених наказом ГУ НП в Одеській області від 29.10.2018 №3705, що виразилось в несвоєчасному повідомленні керівництва СУ ГУНП в Одеській області щодо перебування на лікарняному та відсутності на службі в період з 05.02. по 08.02.2019 з 11.02. по 15.02.2019 та з 18.02. по 20.02.2019 без поважних причин.

Згідно довідки канцелярії СУ ГУ НП в Одеській області від 19.02.2019 року ОСОБА_1 в період з 04.02.2019 року по 19.02.2019 року з рапортом щодо перебування на лікарняному до канцелярії не зверталась.

Відповідно до п.4.1, 4.2, 4.3 розділу ІV Правил внутрішнього службового розпорядку Головного управління Національної поліції в Одеській області, затверджених наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.10.2018 №3705 працівник поліції повідомляє свого безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі у письмовій формі (рапортом), засобами електронного чи телефонного зв`язку або іншим доступним способом.

Як зазначає позивач, рапорт вона змогла подати лише 28 січня 2019 року, однак згідно матеріалів справи, позивач перебувала на лікуванні КНП "Центр первинної медико - санітарної допомоги № 10 по 04 лютого 2019 року.

Крім того, станом на 04 лютого 2019 року позивач не надала доказів перебування її на лікуванні у медичних закладах.

У разі недотримання працівником поліції вимог п.4.1 цього розділу складається акт про відсутність працівника поліції на робочому місця.

У разі ненадання працівником поліції доказів поважності причини своєї відсутності на службі (роботі) він повинен подати письмові пояснення на ім`я свого безпосереднього керівника щодо причин своєї відсутності.

За приписами ч.3 ст.21 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" перебування поліцейського на лікарняному чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Враховуючи систематичну відсутність позивача на робочому місці без повідомлення про це керівника, у період з 05 лютого 2019 року по 20 лютого 2019 року, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Щодо довідки КУ "МКЛ № 11" від 12.03.2019 року, згідно якої позивач з 05 лютого 2019 року по 12 березня 2019 року знаходилась на амбулаторному лікуванні та їй встановлено діагноз "ОСБП - І ст. лівостороння ниркова коліка, хронічний пієлонефрит в стані загострення"(т.1 а.с.20), судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п.1.3 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 року № 189, тимчасова непрацездатність - це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин, що не залежить від факту втрати працездатності (пологи, карантин, догляд за хворим тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності, а в разі інших причин - до закінчення причин відсторонення від роботи. Тимчасова непрацездатність застрахованих осіб засвідчується листком непрацездатності.

Відповідно до п.2.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ від 13.11.2001 року № 455, при втраті працездатності внаслідок захворювання або травми лікуючий лікар в амбулаторно-поліклінічних закладах може видавати листок непрацездатності особисто терміном до 5 календарних днів з наступним продовженням його, залежно від тяжкості захворювання, до 10 календарних днів.

Якщо непрацездатність триває понад 10 календарних днів, продовження листка непрацездатності до 30 днів проводиться лікуючим лікарем спільно з завідувачем відділення, а надалі - ЛКК, яка призначається керівником лікувально-профілактичного закладу, після комісійного огляду хворого, з періодичністю не рідше 1 разу на 10 днів, але не більше терміну, встановленого для направлення до МСЕК.

В окремих випадках, коли захворювання вимагає тривалого лікування, наприклад у разі важких травм та туберкульозу періодичність оглядів ЛКК з продовженням листка непрацездатності може бути не рідше 1 разу на 20 днів залежно від тяжкості перебігу захворювання.

З наведеного вбачається, що навіть при видачі листка тимчасової непрацездатності, максимальний термін перебування на лікарняному без Лікувальної контрольної комісії в Україні складає 30 календарних днів, але з обов`язковим посвідченням завідувача відділення.

Отже довідка, видана ОСОБА_1 12 березня 2019 року, не є належним та допустимим доказом відсутності її на службі.

Крім того, відповідно до п.1.1, 1.2 Інструкції № 455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що обставини звернення за медичною допомогою позивача не підпадають під дію зазначених вище виключень, а тому довідка від 12 березня 2019 року не є документом, який звільняв ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків.

Відповідно до п.2.22 Інструкції, тимчасова непрацездатність осіб рядового і начальницького складу засвідчується довідкою органу, у сфері управління якого перебувають заклади охорони здоров`я.

У разі вибору особою рядового і начальницького складу лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи довідка видається відповідно до пункту 1.9 розділу 1 цієї Інструкції.

Пунктом 1.9 встановлено, що листок непрацездатності (довідка) в амбулаторно-поліклінічних закладах видається лікуючим лікарем (фельдшером) переважно за місцем проживання чи роботи. У разі вибору особою лікуючого лікаря і лікувально-профілактичного закладу не за місцем проживання чи роботи документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, видаються за наявності заяви-клопотання особи, погодженої з головним лікарем обраного лікувально-профілактичного закладу, або його заступником, засвідченої підписом та круглою печаткою лікувально-профілактичного закладу.

З наведеного вбачається, що п.1.9 Інструкції № 455 ототожнює вимоги до видачі листка непрацездатності з довідкою, яка видається в окремих випадках.

Отже довідка лікаря не може засвідчувати непрацездатність працівника строком на термін, який перевищує максимальний термін перебування на лікарняному без Лікувальної контрольної комісії.

Враховуючи викладене, доводи апелянта щодо того, що Інструкцією №455 передбачена видача інших документів про тимчасову непрацездатність ніж листок не працездатності, у зв`язку з чим, вважає, що надана нею медична довідка є належними доказами тимчасової непрацездатності, не заслуговують на увагу.

Відповідно до змісту наданої довідки від 12.03.2019 року в ній навіть відсутні відомості про звільнення позивача від роботи у зв`язку з непрацездатністю.

Крім того, у вказаній довідці відсутня вказівка на час проведеної консультації, що є обов`язковим відповідно до пункту 2.19 Інструкції про порядок № 455.

Відсутність на місці несення служби з поважних причин повинна бути належним чином документально оформлені, а саме листком непрацездатності, який є єдиним офіційним документом, що дозволяє бути відсутнім на роботі у зв`язку із хворобою.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах по справі № 815/810/18 від 31.07.2019 року, по справі № 805/1126/18-а від 16.04.2018 року, по справі № 805/1816/17-а від 25 червня 2019 року.

Судова колегія також враховує лист ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області", згідно якого позивача повідомлено, що тимчасова непрацездатність атестованих співробітників ГУ НП в Одеській області підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 березня 2016 року № 201 (т.1 а.с.269).

Надана позивачем довідка від 12 березня 2019 року не відповідає встановленій цим наказом формі.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що довідка КУ "МКЛ № 11" від 12.03.2019 року не є належним доказом відсутності позивача на службі у зазначений період.

На підтвердження викладеної позиції свідчить і той факт, що з 13 березня 2019 року позивач перебувала на амбулаторному лікуванні вже в ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України а Одеській області" та отримувала довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України, відповідно до наказу МВС України № 201 (а.с.261-262).

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321,322,325, 328, 329 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: В.О.Потапчук