Справа № 640/5389/19
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 р.Справа № 640/5389/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 та представника відповідача Торшиної-Дзюби Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці ДФС на рішення Київського районного суду м. Харкова від 06.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Бородіна Н.М., вул. Блюхера, 7б , м. Харків, Харківська, 61168 , по справі № 640/5389/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Харківської митниці ДФС

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06.08.2019 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) до Харківської митниці ДФС (ЄДРПОУ 3954151, м. Харків вул. Короленко б. 16-Б) про скасування постанови - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Харківської митниці ДФС від 05.03.2019 року по справі про порушення митних правил № 0038/80700/19 про притягнення ФОП ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 485 Митного кодексу України і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5002,35 грн..

Провадження у справі № 0038/80700/19 про адміністративне правопорушення у відношенні ФОП ОСОБА_3 за ч.1 ст. 485 МК України - закрито.

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального права.

Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якому, крім того, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи без участі позивача, крім того, заперечував проти апеляційної скарги та зазначав, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 ст. 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 04.01.2019 року головним державним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Харківської митниці ДФС Чубенко Л.О. був складений протокол про порушення митних правил за ст. 485 МК України №0038/80700/19.

Заступником начальника Харківської митниці ДФС Волокітіним Є.П., 05.03..2019 року прийнято постанову у справі про порушення митних правил №0038/80700/19, якою визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України ОСОБА_3 . - фізичну особу-підприємця, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 5002,35 грн.

Згідно зазначеної постанови, 17.12.2018 року до митного поста «Харків-автомобільний» Харківської митниці ДФС ФОП ОСОБА_3 . для митного контролю та митного оформлення було подано електронну митну декларацію типу ІМ40АА № UA807190/2018/024272, в якій у графі 31 «Вантажні місця та опис товару» заявлено товар: «Автомобіль легковий, з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом, з робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 1500 см3, але не більш як 2 500 см3, що використовувався понад 5 років, призначений для перевезення людей по дорогам загального користування марки NISSAN, модель ALMERA - 1 шт. Модельний рік - 2004. Календарний рік виготовлення - 2004. Номер кузова - НОМЕР_2. Тип двигуна - бензиновий, робочий об`єм циліндрів двигуна -1769 см3, Потужність - 85 кВт. Колір - синій. Місць для сидіння - 5. Колісна формула - 4x2. Тип кузова - хетчбек. Номер шасі - немає даних. Номер двигуна - немає даних. Був у використанні. Транспортний засіб відповідає екологічним нормам не нижче рівня Євро 2. Торгівельна марка: NISSAN. Виробник: Nissan Motor Manufacturing (UK) Ltd. Країна виробництва: GB».

Згідно митної декларації, календарний рік виготовлення автомобіля вказаний 2004, проте, відповідно інформації на спеціалізованих ресурсах що міститься у відкритому доступі в мережі «Інтернет»: сайтах https://carinfo.kiev.ua та exist.ua, дата виготовлення вказаного транспортного засобу з номером кузова НОМЕР_2 зазначена - березень 2003. Також, 03.01.2019 під час здійснення митного огляду вказаного транспортного засобу, зокрема на пасках безпеки та пластикових деталях транспортного засобу, встановлено наявність маркування року виготовлення - 2003. Згідно інформації ТОВ «Атлант-М на Гагаріна», дата початку дії гарантійних зобов`язань на автомобіль «NISSAN ALMERA» з номером кузова НОМЕР_2 - 21.06.2003.

Відповідно до чинного податкового та митного законодавства України та враховуючи внесені Законом України від 08 листопада 2018 року N 2611 -VIII зміни до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів, ставка акцизного податку повинна підвищуватися на коефіцієнт віку (Квік) 14, замість коефіцієнту Квік) 13. В результаті загальна сума недобору митних платежів, що підлягали сплаті при оформленні вказаної митної декларації становить 1667,45 грн.

Внаслідок чого Харківська митниця ДФС прийшла до висновку, що ОСОБА_3 вчинено протиправні дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів та притягнуто її до адміністративної відповідальності за порушення ст. 485 МК України

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та не доведеності відповідачем правомірності прийнятого ним рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України (далі - МК України) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Як встановлено з постанови в справі про порушення митних правил № 0038/80700/19 від 05.03.2019 р. ФОП ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

Згідно з ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до частини 4 статті 296 Митного кодексу України у разі нецільового використання товарів, щодо яких було надано умовне звільнення від оподаткування, а також порушення умов митних режимів, поміщення в які передбачає умовне звільнення від оподаткування, застосовуються ставки митних платежів, що діють на день прийняття органом доходів і зборів митної декларації для митного оформлення. Митна вартість товарів, їх кількість чи інші характеристики, що використовуються для визначення бази оподаткування, визначаються на день застосування ставок митних платежів.

Згідно п.8 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», які затверджені наказом Державної митної служби України № 1118 від 17.11.2005 р. - визначення року виготовлення ТЗ здійснюється на основі даних його виробника, що містяться в ідентифікаційному номері ТЗ. Міжнародною організацією стандартизації (ISO) запроваджено з 1976 року міжнародний стандарт ідентифікаційних позначень автомобіля - ISO 3779-1983, гармонізований з державним стандартом України ДСТУ 3525-97 обов`язкового застосування в Україні, які складаються з міжнародного коду виробника ТЗ (перші три символи), описової частини (подальші шість символів) і розпізнавальної частини (останні вісім символів), за яким визначається ідентифікаційний номер ТЗ. Ідентифікаційний номер індивідуальний для кожного ТЗ.

Стандартом ISO 3779-1983 для кодування модельних років виготовлення ТЗ рекомендовано використання 10-го символу в 17-значному ідентифікаційному номері та символів, наведених у табл. 4.4 додатка 4 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за N 1074/8395.

Календарний і модельний роки виготовлення можуть також визначатися за розпізнавальною частиною ідентифікаційного номера (останні 8 знаків).

Більшість виробників ТЗ зазначають рік виготовлення 10-м символом у 17-значному ідентифікаційному номері. Разом з тим існують виробники ТЗ, що зазначають рік виготовлення знаком, розміщеним в іншому місці ідентифікаційного номера ТЗ. Деякі виробники формують ідентифікаційний номер ТЗ , у якому рік виготовлення взагалі не зазначається.

За рік виготовлення ТЗ приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). Якщо календарну дату виготовлення ТЗ, який перебував у користуванні визначити за його ідентифікаційним номером неможливо, то за основу береться рік виготовлення, визначений за його ідентифікаційним номером, з урахуванням календарної дати першої реєстрації ТЗ.

Датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена у спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорт німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію).

У разі неможливості визначення року виготовлення ТЗ за ідентифікаційним номером роком виготовлення вважати рік, що значиться в реєстраційних і технічних документах на ТЗ.

Як вбачається з матеріалів справи, що оскільки у автомобілі «NISSAN ALMERA» у VIN-коді НОМЕР_2 під десятим символом знаходиться літера «U» за якою ідентифікувати рік випуску автомобіля не виявилось можливим, суд приймає до уваги доводи позивача про те, що при заповнені митної декларації позивач керувалась даними зазначеними у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (суду надана копія в перекладі на українську мову), в якому у полі «В» (дата першої реєстрації) була зазначена дата - 12.07.2004, а поле «В2» (рік випуску) було не заповнене, та довідкою про реєстрацію транспортного засобу ДП «REGITRA» (суду надана копія в перекладі на українську мову), в якій у графі «Pagaminimo metai», що в перекладі на українську мову «Рік виготовлення» зазначено рік - 2004, також значено дату першої реєстрації автомобіля - 12.07.2004.

Отже, позивач при заповнені митної декларації правомірно керувалась встановленою Правилами нормою, що у разі неможливості визначення року виготовлення транспортного засобу за ідентифікаційним номером, роком виготовлення вважається рік, що значиться в реєстраційних і технічних документах на транспортний засіб.

Щодо тверджень апелянта про використання інформації з мережі Інтернет для встановлення року випуску автомобіля, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до розділу 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11 вересня 2015 року № 689, передбачено, що під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації - інформація отримана з мережі Інтернет.

Тобто відповідно до вказаної Методики та Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю посадовими особами може бути отримана інформація з мережі Інтернет для аналізу, виявлення та оцінки ризиків під час митного оформлення та дані з мережі Інтернету не можуть слугувати як належний, допустимий та достовірний доказ вчинення особою адміністративного правопорушення, в даному випадку для встановлення підтвердження року випуску транспортного засобу, що впливає на оподаткування.

Тому, колегія суддів критично оцінює посилання відповідача на інформацію з Інтернет ресурсів, зокрема - https://carinfo.kiev.ua та exist.ua, оскільки відсутні докази достовірності даних , які містяться на вказаних сайтах та джерело походження такої інформації.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа від ТОВ «Атлант-М на Гагаріна», на який посилається відповідач зазначено, що « ...Товариство з обмеженою відповідальністю « АТЛАНТ-М на Гагаріна» не має інформації про рік випуску транспортного засобу марки NISSAN модель ALMERA VIN код НОМЕР_2 . Та взагалі суду не надані докази того, що ТОВ «Атлант-М на Гагаріна» має достовірну інформацію про рік випуску транспортного засобу марки NISSAN модель ALMERA VIN код НОМЕР_2 .

Позивачем заповнена декларації, зокрема п.31 та визначений рік випуску транспортного засобу - 2004р. у відповідності до діючих «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», які затверджені наказом Державної митної служби України № 1118 від 17.11.2005 р. та відповідачем належними , допустимими та достовірними доказами вказані відомості не спростовані.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (ст.458 МК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак всупереч зазначеним нормам закону відповідачем не доведено правомірність свого рішення, а тому враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Крім того, відповідно до диспозиції ст.485 МК України порушенням митних правил є заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Однак, в оскаржуваній постанові абсолютно не визначений склад митного правопорушення, а саме не зазначено, що саме порушив позивач. Так, згідно тексту постанови: «...фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 вчинено протиправні дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів.», що суперечить змісту диспозиції ст. 485 МКУ та не відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно п.3.ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог та закриття справи про порушення митних правил від 05.03.2019 за ст. 485 МК України відносно ОСОБА_3 ..

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначе, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 06.08.2019 року по справі № 640/5389/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.А. Спаскін
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич