Справа № 826/12156/18
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2019 року

Київ

справа №826/12156/18

адміністративне провадження №К/9901/19084/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Губської О. А.,

суддів: Соколова В.М., Калашнікової О. В.,

розглянув в порядку спрощеного провадження в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Державного агентства рибного господарства України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року, прийняте у складі судді Клименчук Н.М та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2019 року, прийняту у складі колегії суддів: Лічевецького І. О. (головуючий), Ісаєнко Ю.А., Мельничука В.П.

І. Суть спору:

1. ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Державного агентства рибного господарства України, в якому просив:

1.1. визнати незаконним та скасувати наказ Державного агентства рибного господарства України № 234-О від 13.07.2018 про звільнення з посади начальника Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства України;

1.2. поновити на посаді начальника Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства України;

1.3. стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу виходячи з середньоденного заробітку в сумі 591 грн. 94 коп.

2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що дисциплінарне стягнення було накладено у період його тимчасової непрацездатності. Позивач також стверджував, що перед прийняттям рішення про звільнення, службове розслідування у встановленому порядку не проводилось, а дисциплінарною комісією не враховано обставини, які пом`якшують його відповідальність.

3. Відповідач позов не визнав. У запереченні проти позову наполягав на безпідставності останнього та просив відмовити в його задоволенні з огляду на законність і обґрунтованість спірного рішення.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

4. Наказом Державного агентства рибного господарства України № 12-Т від 16.02.2017 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства України.

5. Відповідно до наказу Державного агентства рибного господарства України № 45 від 01.02.2018 проведено перевірку Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства України, результати якої оформлено довідкою від 19.02.2018.

6. На підставі службової записки заступника начальника управління-начальника відділу регулювання рибальства та іхтіології Управління охорони водних біоресурсів, регулювання рибальства та іхтіології Державного агентства рибного господарства України Горобця Т.О. № 4.2/118 від 28.02.2018 Державним агентством рибного господарства України видано наказ № 24-ТО від 15.03.2018 «Про відкриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 ».

7. 13 липня 2018 року дисциплінарною комісією Державного агентства рибного господарства України з розгляду дисциплінарних справ складено подання, яким запропоновано розглянути питання щодо звільнення позивача з займаної посади у зв`язку з допущенням ним дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу».

8. Такий висновок вмотивовано наступним.

9. За даними довідки від 19.02.2018, складеної за результатами комплексної позапланової перевірки, в Азовському басейновому управлінні Державного агентства рибного господарства України існують випадки, коли незаконно добуті водні біоресурси та засоби вчинення правопорушення залишаються порушнику на відповідальне зберігання, що є порушенням статті 265 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

10. Також, в порушення вимог статті 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, старшим державним інспектором відділу рибоохоронного патруля № 2 Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства України ОСОБА_2 у постанові від 03.10.2017 вказано, що вона набирає законної сили в день її прийняття, чим обмежено право винної особи на добровільну сплату штрафу. При цьому ОСОБА_2 ввів порушника в оману, зазначивши, що він є «головним державним інспектором».

11. Водночас, ОСОБА_1 не було вжито заходів щодо притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

12. Також, перевіркою встановлено, що Книга обліку речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, ведеться із порушенням Порядку зберігання вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення речей і документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 17 від 16.01.2012, що свідчить про відсутність контролю з боку позивача.

13. У протоколі № 012984/012983/491 від 13.09.2017 старший державний інспектор відділу рибоохоронного патруля № 2 Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства України Очерет О . В . не зазначив усі відомості, передбачені Інструкцією з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики № 101 від 09.04.2003 р.

14. У протоколах № 011101/0111102/85 від 19.06.2017, № 011087/011088/84 від 19.06.2017, № 011135/011136/86 від 19.06.2017 міститься посилання на нормативний акт, який втратив чинність.

15. Разом з тим, ОСОБА_1 не вжив заходів щодо притягнення старшого інспектора ОСОБА_2 та головних інспекторів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності.

16. Відповідно до наданого річного звіту у 2017 році Азовським басейновим управлінням Державного агентства рибного господарства України проведено 2 840 перевірок. Однак документально підтверджено лише 63 факти проведення перевірок, що свідчить про спотворення статистичної інформації та про те, що позивачем не здійснюється контроль стосовно її достовірності.

17. За наявною у довідці від 19.02.2018 інформацією заступник начальника управління-начальник відділу рибоохоронного патруля №1 Азовського рибоохоронного патруля ОСОБА_7 в окремих випадках не надавав суб`єктам господарювання відповіді на їх звернення або надавав їх із порушенням строків, а при розподілі знарядь лову безпідставно надав перевагу ФОП ОСОБА_8 перед ПП «Юртика», ПП «ЮТЕ», що свідчить про неналежне виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків.

18. За результатами аналізу викладеної у довідці 19.02.2018 інформації Дисциплінарною комісією встановлено, що в окремих випадках замість начальника Азовського рибоохоронного патруля ОСОБА_1 , який перебував на робочому місці, резолюції на документах проставлялися начальником управління-начальником відділу рибоохоронного патруля № 1 Азовського рибоохоронного патруля ОСОБА_7 .

19. Крім того, в матеріалах перевірки міститься рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.12.2017 у справі № 808/2858/17, яким встановлено, що при прийнятті наказу Азовського рибоохоронного патруля № 56-ОД від 07.09.2017 не було дотримано вимог пункту 27 Порядку № 992 і під час його прийняття позивач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України. Тобто, видавши цей наказ позивач порушив законні права 17 користувачів водних біоресурсів, чим зашкодив авторитету державної служби.

20. Враховуючи наведене вище дійшов висновку, що порушення ОСОБА_1 прав фізичних та юридичних осіб підриває довіру до нього, як до носія влади, та призводить до приниження авторитету державного органу та про неналежне ставлення позивача до високого звання державного службовця.

21. Наказом Голови Державного агентства рибного господарства України Бєлова Я.С. № 234-О від 13.07.2018 року «Про звільнення ОСОБА_1 » за вчинення дисциплінарного пропуску, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме - порушення присяги державного службовця у зв`язку з неналежним ставленням до високого звання державного службовця, до авторитету державної служби, до високої відповідальності, яка ввірена йому як державному службовцю та керівнику державного органу, до прав, свобод та законних інтересів кожної людини і громадянина, що підриває довіру до нього як до носія влади та призводить до приниження авторитету державного органу, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 66 Закону України «Про державну службу», керуючись частиною 5 статті 66 Закону України «Про державну службу», Положенням про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 895 від 30.09.2015, позивача звільнено з посади начальника Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства України за порушення присяги державного службовця.

22. Вважаючи вказаний наказ протиправним та таким, що порушує його права, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

23. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

23.1. Визнано протиправним та скасовано наказ Голови Державного агентства рибного господарства України Бєлова Я.С. № 234-О від 13.07.2018 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства України та поновлено позивача на цій посаді.

23.2. Стягнуто з Державного агентства рибного господарства України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 83 463 грн. 54 коп.

23.3. В іншій частині позову відмовлено.

24. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем необґрунтовано кваліфіковано дії ОСОБА_1 як порушення Присяги державного службовця, а тому протиправно застосований винятковий вид дисциплінарного стягнення у виді звільнення позивача із займаної посади. Кваліфікуючи дії позивача як порушення Присяги, Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ не наведено ґрунтовних та достатніх мотивів, за наявності яких проступок позивача можливо було б кваліфікувати саме як порушення Присяги. Суди зазначили, що вчинені позивачем дії під час перебування на посаді начальника Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства не можуть кваліфікуватись як порушення Присяги, оскільки звільнення з таких підстав може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Водночас, належних доказів на підтвердження порушення позивачем інтересів держави, нанесення шкоди чи будь-яких компрометуючих дій, відповідачем не надано. Зауважено, що в порушення вимог статті 67 Закону України «Про державну службу» відповідачем не було враховано попередню поведінку позивача та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

25. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою, у якій просив скасувати такі судові рішення та прийняти нову постанову по справі, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

26. В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення по даній справі не прийнято до уваги рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.12.2017 у справі № 808/2858/17, яким встановлено прийняття позивачем на посаді начальника Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства України рішень, що суперечать законодавству, не у спосіб та не у межах, встановлених законодавством та порушення позивачем законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб. Посилання на вказане рішення суду йде в поданні дисциплінарної комісії, як одна з основних підстав для ствердження про вчинення позивачем дій, що суперечать інтересам служби та порушення Присяги державного службовця. Також скаржник зазначає, що Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області спільно з Департаментом охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації проведено перевірку обгрунтованості видачі та продовження ОСОБА_1 листка непрацездатності, за результатами якої встановлено, що листок непрацездатності Серії АГТ № 533958 виданий Ялтинською амбулаторією комунального некомерційного підприємства «Мангушський центр первинної медико-санітарної допомоги» з 13.07.2018 по 18.07.2018 необгрунтовано, а тому доводи позивача з приводу неможливості застосування по відношенню до нього заходу дисциплінарного стягнення є безпідставними. Також вказує, що на дисциплінарну комісію не покладено обов`язок витребовувати від позивача пояснення в рамках дисциплінарного провадження. Рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади державної служби було прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

27. Позивач у відзиві на касаційну скаргу вказує на її безпідставність та просить залишити її без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.

V. Джерела права й акти їх застосування

28. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

29. На час виникнення спірних правовідносин порядок проходження державної служби, особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців було врегульовано Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII).

30. Основні обов`язки державного службовця закріплені у статті 8 Закону № 889-VIII, відповідно до якої державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

30.1. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

30.2. У разі виявлення державним службовцем під час його службової діяльності або поза її межами фактів порушення вимог цього Закону з боку державних органів, їх посадових осіб він зобов`язаний звернутися для забезпечення законності до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

31. Відповідно до частини третьої статті 21 Закону № 889-VIII особа, яка вступає на посаду державної служби вперше, набуває статусу державного службовця з дня публічного складення нею Присяги державного службовця, а особа, яка призначається на посаду державної служби повторно, - з дня призначення на посаду.

32. За приписами статті 36 Закону № 889-VIII особа призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту:

«Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки».

33. Згідно з частиною першої статті 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

34. У силу вимог частини першої статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

35. Згідно з частиною другою цієї ж статті дисциплінарними проступками є:

1) порушення Присяги державного службовця;

2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;

3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби;

5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;

8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;

14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

36. Відповідно до частини першої статті 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

37. За правилами частини четвертої статті 66 Закону № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

38. Відповідно до частини п`ятої статті 66 Закону № 889-VIII звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

39. Відповідно до статті 67 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно врахувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

39.1. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень;

3) високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень та урядових відзнак, урядових і державних нагород;

4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

40. При цьому частиною першою статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

41. Частиною першою статті 71 Закону № 889-VIII обумовлено, що з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування. У разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов`язково.

42. Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону № 889-VIII державний службовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; 2) порушувати клопотання про одержання і залучення до матеріалів нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, які причетні до справи; 4) подавати в установленому порядку скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування.

43. Відповідно до частини дев`ятої статті 71 Закону № 889-VIII за результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

44. Одночасно частинами першою, другою, дев`ятою-одинадцятою статті 69 Закону № 889-VIII передбачено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

44.1. Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

44.2. Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

44.3. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

44.4. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

45. Частинами першою - третьою статті 73 Закону № 889-VIII передбачено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

VI. Висновок Верховного Суду

46. Перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

47. Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

48. Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі подання Дисциплінарної комісії, наказом Голови Державного агентства рибного господарства України № 234-О від 13.07.2018 року до позивача застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби за порушення Присяги, на підставі пункту першого частини другої статті 65, пункту четвертого частини першої статті 66 Закону № 889-VIII.

49. З аналізу норм чинного законодавства, яке регулює особливості проходження державної служби та особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців вбачається, що державний службовець повинен сумлінно виконувати службові обов`язки та у разі вчинення дисциплінарного проступку може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок можна кваліфікувати як порушення Присяги.

50. З тексту Присяги вбачається, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

51. Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання державного службовця.

52. Аналогічний висновок міститься у рішенні Конституційного Суду України від 11 березня 2011 року у справі № 2-рп/2011.

53. За такого правового врегулювання порушення Присяги слід розуміти як скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

54. Присяга державного службовця передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

55. Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

56. Отже, звільнення за порушення присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

57. Передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

58. При цьому необхідно враховувати, що наслідком вчинення дисциплінарного правопорушення можуть бути припинення державної служби за порушення Присяги або звільнення, які є санкціями різних рівнів відповідальності і не можуть застосовуватись як альтернативні.

59. Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з державної служби за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням порядку та строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

60. Верховний Суд України неодноразово, аналізуючи текст Присяги державних службовців, зазначав, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги.

61. Тобто, як порушення Присяги, так і дисциплінарне правопорушення, можуть бути наслідком недодержання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби.

62. Таким чином, припинення державної служби у зв`язку з порушенням Присяги та дисциплінарна відповідальність можуть бути наслідком існування схожих фактичних підстав у разі вчинення достатньо близьких за характером одне до одного дисциплінарного або іншого правопорушень.

63. Однак, вони не є ідентичними, а є заходами різних видів відповідальності.

64. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.

65. Аналізуючи матеріали службового розслідування колегія суддів Верховного Суду вбачає, що вони містять посилання на порушення позивачем посадових обов`язків.

66. Водночас відповідач, кваліфікуючи дії позивача як порушення Присяги, не навів відповідні мотиви який проступок можна кваліфікувати саме як порушення Присяги , а не як дисциплінарне правопорушення.

67. Відповідачем не надпно належних доказів на підтвердження порушення позивачем інтересів держави, нанесення шкоди чи будь-яких компрометуючих дій.

68. При цьому, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, сам по собі факт скасування у судовому порядку наказу позивача не може свідчити про порушення останнім Присяги.

69. Крім того, в порушення вимог статті 67 Закону України «Про державну службу» відповідачем не взято до уваги, що Наказом Держрибагентства від 16.09.2017 №06-Н ОСОБА_1 відзначено Подякою Держрибагентства за сумлінну працю, високий професіоналізм і вагомий особистий внесок у розвиток рибної галузі України.

70. Більше того, з матеріалів справи вбачається, що за високі показники у роботі та сумлінне ставлення до посадових обов`язків, протягом 2017 року - січня 2018 року позивачеві щомісячно нараховувалась премія, розмір якої складав від 100% до 225%, встановлено надбавку за інтенсивність праці в розмірі 50%, присвоєно 6 ранг державного службовця.

71. Відтак, суди дійшли правильного висновку про наявність підстав для скасування спірного наказу про звільнення позивача з посади начальника Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства України.

72. При цьому, судом апеляційної інстанції враховано посилання скаржника на те, що Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області спільно з Департаментом охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації встановлено, що листок непрацездатності Серії АГТ № 533958 виданий ОСОБА_1 Ялтинською амбулаторією комунального некомерційного підприємства «Мангушський центр первинної медико-санітарної допомоги» з 13.07.2018 по 18.07.2018 необґрунтовано, проте вказане не призвело до неправильного вирішення справи.

73. Доводи касаційної скарги, які зводяться до переоцінки встановлених судами фактичних обставин справи, вказаного висновку не спростовують.

74. При цьому, в силу вимог частин першої, другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

75. Отже, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

76. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VII. Судові витрати

77. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державного агентства рибного господарства України залишити без задоволення.

2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі № 826/12156/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не пыдлягає.

Головуючий О. А. Губська

Судді В.М. Соколов

О. В. Калашнікова