Справа № 540/1522/19
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/1522/19
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

суддів - Осіпова Ю.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області, третьої особи Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання протиправними дії по відкриттю виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, третьої особи Білозерського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача по відкриттю виконавчого провадження №57063474 та зобов`язати відповідача утриматися від продовження виконавчого провадження №57063474, закінчивши зазначене виконавче провадження.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 року позовну заяву було залишено без руху.

Спірною ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 16.08.2019 року вказану позовну заяву повернуто позивачу, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення без руху.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 просить скасувати вищенаведену ухвалу як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті.

Приймаючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви залишеної без руху.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 26.07.2019 року позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 160-161 КАС України, а саме:

- невідповідність позовних вимог до переліку відповідачів;

- відсутність обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку із зазначенням поважності причин пропуску такого строку та відповідних доказів на їх підтвердження, у разі пред`явлення декількох позовних вимог;

- відсутність належним чином засвідчених копій документів для усіх учасників справи.

15.08.2019 року позивач звернувся до суду з клопотанням про усунення недоліків позовної заяви.

Дослідивши надані позивачем матеріали суд 1-ї інстанції дійшов висновку, що позивач недоліки позову не усунув, а саме: позовні вимоги у відповідність не приведені, надано один пакет документів, хоча необхідно було надати два, один з яких відповідачеві, другий третій особі, заяву про поновлення пропущеного строку із зазначенням поважності причин пропуску та відповідних доказів на їх підтвердження позивач не надав.

Колегія суддів не погоджується з такою позицією суду 1-ї інстанції з наступних підстав.

З наданого позивачем клопотання та додатків до нього вбачається, що відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України, останнім додано належним чином засвідчені копії доданих до позовної заяви документів, відповідно до кількості учасників справи в двох примірниках, про що зазначено у переліку додатків.

Також позивачем роз`яснено, що предметом його оскарження в позові не є постанова про відкриття виконавчого провадження №57063474, а всі дії, вчинені відповідачем та третьою особою в межах виконавчого провадження №57063474.

Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII не ставить в залежність можливість оскарження окремого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), від наявності постанови про відкриття виконавчого провадження.

Щодо строків звернення до суду, з матеріалів справи вбачається, що 15.07.2019 року позивачем отримано рішення відповідача №11175/6 від 12.07.2019 року про відмову в закінченні виконавчого провадження № 57063474, яке стало підставою для звернення за захистом своїх прав до суду /а.с. 14, зворотній бік/.

23.07.2019 року, у встановлений чинним законодавством 10 денний строк, позивачем було подано дану позовну заяву.

Отже, 10-денний строк для звернення до суду, передбачений ч. З ст. 122 та ч. 2 ст. 287 КАС України, позивачем не було пропущено.

Позовні вимоги приведено у відповідність з переліком відповідачів та викладено у наступній редакції - «визнати протиправними дії третьої особи по відкриттю виконавчого провадження № 57063474 та зобов`язати відповідача утриматися від продовження виконавчого провадження № 57063474, закінчивши зазначене виконавче провадження».

Таким чином, позивачем було в повному обсязі виконано вимоги ухвали від 26.07.2019 року про залишення позовної заяви без руху.

Разом з тим, повертаючи позовну заяву спірною ухвалою від 16.08.2019 року, судом 1-ї інстанції було фактично обмежено законне право позивача на доступ до суду.

Частиною другою ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист. Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не усунув недоліки позовної заяви залишеної без руху.

Відповідно до ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, на підставі вищезазначеного, судова колегія дійшла висновку про порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, а тому, дане судове рішення (ухвала) підлягає скасуванню, а матеріали справи - направленню до того ж суду для продовження розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 311, 320, 321, 325, 328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року - скасувати.

Справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області, третьої особи Білозерського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання протиправними дії по відкриттю виконавчого провадження - направити до Херсонського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Д.В. Запорожан

Судді: Ю.В. Осіпов

Т.М. Танасогло