Справа № 560/2910/19
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2910/19
УХВАЛА

іменем України

26 вересня 2019 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Гнап Д.Д., розглянувши позовну заяву керівника Городоцької місцевої прокуратури до Жилинецької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Городоцької місцевої прокуратури звернувся в суд з позовом до Жилинецької сільської ради, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Жилинецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області з питання не забезпеченню безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглій території до Жилинецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів та зобов`язати Жилинецьку сільську раду Ярмолинецького району Хмельницької області вчинити дії щодо обладнання території, прилеглої до Жилинецьксї загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів дорожніми знаками 1.32, дорожніми знаками 5.32.2 "Пішохідний перехід" та 1.33 "Діти" (в обох напрямках) та перильно-пішохідне огородження.

Відповідно до пунктів 2, 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Згідно з частинами 3, 4 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

За приписами частин 3-5 статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює:

1) підтримання публічного обвинувачення в суді;

2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;

3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII на прокуратуру покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

У частині 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" закріплено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Абзацами 1-3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва, прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 6 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, зокрема, звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про прокуратуру" врегульовано, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Аналіз викладених положень закону свідчить про те, що участь прокурора в судовому процесі в адміністративних судах стає можливою за умови, окрім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.

За змістом позовної заяви в обґрунтування підстав звернення до суду з цим позовом прокурор вказує, що прокуратурою опрацьовано інформацію Ярмолинецького ВП ГУ НП у Хмельницькій області від щодо проведення обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, а саме прилеглої дороги до входу Жилинецької ЗОШ І-ІІ ступенів та зроблено висновок, що на прилеглій до Жилинецької ЗОШ І-ІІ ступенів дорозі відсутні : дорожній знак 1.32, дорожні знаки 5.32.2 "Пішохідний перехід (в обох напрямках) та дорожній знак 1.33 "Діти". Відсутність вказаних знаків біля загальноосвітнього навчального закладу створює ризики для нормального функціонування шкільного закладу та порушення інтересів держави в частині гарантування та можливості забезпечення прав дітей на освіту. Після проведених обстежень начальнику управління освіти, молоді та спорту Ярмолинецької районної державної адміністрації інспектором відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції направлено відповідну вимогу, в якій вказано про виявлені порушення та зобов`язано їх усунути до 16 лютого 2019 року. Повторне обстеження Ярмолинецьким ВП 28 серпня 2019 року засвідчило, що безпеку руху поблизу навчального закладу не забезпечено. Вказані дії свідчить про невжиття відповідачем усупереч вимог законодавства заходів щодо забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглій до вказаного в акті закладу освіти території, оскільки вони не обладнані: дорожнім знаком 1.32, дорожніми знаками 5.32.2 "Пішохідний перехід (в обох напрямках) та дорожнім знаком 1.33 "Діти".

Однак, у даному випадку інтереси держави, з приводу представництва яких звернувся позивач, захищаються відповідним органом державної влади - Ярмолинецьким ВП ГУ НП у Хмельницькій області, яке є суб`єктом владних повноважень, наділений правом звернення до суду. Таке ж право є у Головного управління Національної поліції України у Хмельницькій області, яке є юридичною особою, має адміністративну процесуальну правосуб`єктність, тобто може самостійно здійснювати захист своїх прав у разі їх порушення, у тому числі з боку відповідача.

Разом із цим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v.RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v.RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Також Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф.В. проти Франції» від 31 березня 2005 року).

Таким чином, прокурором не доведено необхідності захисту інтересів держави та Ярмолинецького ВП ГУ НП у Хмельницькій області саме прокурором, а також не обґрунтовано підстави звернення до суду. Зазначене свідчить про те, що прокурор не має адміністративної процесуальної дієздатності для звернення до суду з цим позовом

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.08.2019 по справі №335/15571/17 (адміністративне провадження №К/9901/15915/19).

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно повернути позивачеві.

Керуючись пунктом 3 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву керівника Городоцької місцевої прокуратури до Жилинецької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя Д.Д. Гнап