Справа № 420/6389/18
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 вересня 2019 року

Київ

справа №420/6389/18

адміністративне провадження №К/9901/19499/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів - Жука А.В.,

Шишова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Александрія Нова»

на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 (суддя-доповідач - Н.В. Потоцька)

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 (суддя-доповідач - І.Г. Ступакова, судді - А.В. Крусян, О.В. Яковлєв)

у справі № 420/6389/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Александрія Нова»

до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна податкова інспекція у Суворовському районі міста Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області,

про визнання дій незаконними, визнання незаконними та скасування постанов, визнання незаконною бездіяльності,

встановив:

Обставини справи

1. У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Александрія Нова» звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просило визнати незаконними дії відповідача при здійсненні виконавчого провадження ВП №45031022; визнати незаконними та скасувати:

- постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коваленко В.О. від 10.10.2014 про відкриття виконавчого провадження ВП №45031022 за виконавчим листом №2-а/1570/8954/2011;

- постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва В.О. від 03.03.2017 в рамках виконавчого провадження №45031022 про опис та арешт майна боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю «Александрія Нова» - 86/100 частки будівлі столової загальною площею 1 466,7 кв. м., що знаходиться за адресою: м . Одеса , Миколаївська дорога, 253;

- постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва В.О. від 17.03.2017 в рамках виконавчого провадження №45031022 - про призначення суб`єкта оціночної діяльності - Консалтингову компанію «Бюро оцінки Стефанович» - для здійснення оцінки майна;

- постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва В.О. від 16.08.2017 в рамках виконавчого провадження №45031022 - про призначення суб`єкта оціночної діяльності - для проведення оцінки арештованого майна - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-консалтингове бюро «Тріада»;

- визнати незаконною передачу старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєвим В.О. 86/100 частки будівлі столової, що знаходиться за адресою м. Одеса, Миколаївська дорога, 253 та належала на праві власності позивачу, Товариству з обмеженою відповідальністю «Александрія Нова» - ОФ ДП «Сетам» ( 65070, м. Одеса, вулиця Інглезі, 15) - для реалізації через електронні торги з порушенням норм статті 366 Цивільного кодексу України, частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 3 розділу І «Порядку реалізації арештованого майна», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 за №2831/5;

- визнати незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, яка проявилась в не роз`ясненні позивачу, Товариству з обмеженою відповідальністю «Александрія Нова» (боржнику в рамках виконавчого провадження ВП 45031022) його прав, згідно Закону України «Про виконавче провадження».

2. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.04.2019, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019, адміністративний позов повернуто позивачу.

3. Повертаючи адміністративний позов суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду, встановлений статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, та не наведено обставин, які б свідчили про поважність пропуску такого строку.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

4. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, постановити нову ухвалу, якою визнати поважною причину пропуску позивачем строку для звернення до адміністративного суду з позовною заявою та поновити позивачеві строк для звернення до суду.

5. В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що причини пропуску строку звернення до суду є об`єктивними та непереборними. Вказує, що отримавши пораду правника оскаржити в судовому порядку лише дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо передачі нерухомого майна 86/100 частини будівлі столової, що знаходиться за адресою м. Одеса, Миколаївська дорога, 253 на реалізацію шляхом проведення електронних торгів, позивач об`єктивно був позбавлений можливості звернутись до суду з даною позовною заявою, оскільки не мав підстав сумніватись в правильності запропонованих правником дій. Хвороба представника позивача в період з 21.11.2018 по 30.11.2018 є непереборною причиною пропуску позивачем строку для звернення до суду з даною позовною заявою.

Позиція інших учасників справи

6. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Рух касаційної скарги

7. Ухвалою Верховного Суду від 07.08.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Александрія Нова».

8. Ухвалою Верховного Суду від 19.09.2019 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Нормативне врегулювання

9. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

10. Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

11. Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

12. Згідно із частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

13. Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, пунктом 1 частини другої якої передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

14. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

15. Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

16. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

17. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із частинами першою та другою якої, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

18. Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оцінка Верховного Суду

19. Судами встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Александрія Нова» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду 07.12.2018.

20. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач вказував, що після ознайомлення 12.02.2018 з матеріалами виконавчого провадження ВП №45031022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Александрія Нова» звернулось до суду з позовом про визнання незаконними дій відповідача щодо проведення оцінки нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Александрія Нова», а саме: 86/100 частини будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 253 та передачі його на реалізацію через електронні торги за ціною, визначеної за звітом про оцінку майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - консалтингове бюро «Тріада»» від 04.09.2017. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 у справі № 815/670/18 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо передачі нерухомого майна: 86/100 частини будівлі, загальною площею 1466,7 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 253 на реалізацію шляхом проведення електронних торгів. В іншій частині позову відмовлено. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2018 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 скасовано та прийнято нову постанову про відмову в позові. Ухвалою Верховного Суду від 26.09.2018 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Александрія Нова» на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2018. Вказує, що лише після отримання копії ухвали Верховного Суду від 26.09.2018 позивачу стало відомо, що його права не відновлено судом. 19.11.2018 новий представник позивача ознайомився з матеріалами виконавчого провадження ВП №45031022 та дійшов висновку про необхідність звернення до суду з даною позовною заявою. Саме 19.11.2018 позивач вважає датою, з моменту якого останній дізнався або повинен був дізнатись про порушення його прав з боку відповідача. Вважає, що причини пропуску строку звернення до суду є об`єктивними та непереборними. Вказує, що отримавши пораду правника оскаржити в судовому порядку лише дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо передачі нерухомого майна 86/100 частини будівлі столової, що знаходиться за адресою м. Одеса, Миколаївська дорога, 253 на реалізацію шляхом проведення електронних торгів, позивач об`єктивно був позбавлений можливості звернутись до суду з даною позовною заявою, оскільки не мав підстав сумніватись в правильності запропонованих правником дій. Хвороба представника позивача в період з 21.11.2018 по 30.11.2018 є непереборною причиною пропуску позивачем строку для звернення до суду з даною позовною заявою.

21. При цьому, судами попередніх інстанцій встановлено та не заперечується самим позивачем, що вперше про порушення своїх прав з боку суб`єкта владних повноважень позивач дізнався 12.02.2018, коли вперше його представник ознайомився за матеріалами виконавчого провадження.

22. Таким чином, дізнавшись про порушення своїх прав 12.02.2018, позивач не скористався правом звернення до суду із позовом про визнання незаконними дій відповідача при здійсненні виконавчого провадження ВП №45031022 та визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця від 10.10.2014, від 03.03.2017, від 17.03.2017, від 16.08.2017 у строк, відповідно до положень статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

23. Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

24. Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

25. Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даними позовними вимогами та будь-яких обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не наведено та не доведено, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для повернення позовної заяви у відповідності до вимог статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

26. При цьому, колегія суддів відхиляє доводи позивача про те, що останній об`єктивно був позбавлений можливості звернутись до суду з даною позовною заявою в межах строку, встановленого законодавством, оскільки отримавши пораду правника оскаржити в судовому порядку дії відповідача лише в частині порушених прав позивача, позивач не мав підстав сумніватись в правильності запропонованих правником дій.

27. Колегія суддів зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

28. При цьому позиція адвоката з приводу шляхів захисту інтересів клієнта не є об`єктивно непереборною причиною пропуску строку звернення до суду.

29. Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

30. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

31. Практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

32. Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

33. Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

34. Приписами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

35. Викладені в касаційній скарзі доводи щодо помилковості висновків судів попередніх інстанцій не підтвердилися під час перегляду справи касаційним судом.

36. Суди правильно застосували норми процесуального права.

37. За змістом пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

38. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Александрія Нова» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 у справі № 420/6389/18 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Мельник-Томенко

Судді А.В. Жук

О.О. Шишов