Справа № 460/2082/19
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі
23 вересня 2019 року м. Рівне №460/2082/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринець Д.Є., після одержання позовної заяви
Члена релігійної громади Свято-Преображенської парафії Сарненської єпархії Української Православної Церкви с. Кураш Стельмах ОСОБА_1
до Рівненської обласної державної адміністрації Державного реєстратора Управління культури і туризму Рівненської обласної державної адміністрації Кир`янчука Олега Богдановича
провизнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування розпорядження, рішення, записів,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Члена релігійної громади Свято-Преображенської парафії Сарненської єпархії Української Православної Церкви с. Кураш Стельмах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Рівненської обласної державної адміністрації (далі - відповідач 1), Державного реєстратора Управління культури і туризму Рівненської обласної державної адміністрації Кир`янчука Олега Богдановича (далі - відповідач 2 ), в якому позивач просить суд:
визнати протиправними дії відповідача 1 щодо проведення реєстрації змін до Статуту Релігійної громади Свято-Преображенської парафії Сарненської єпархії Української Православної Церкви с. Кураш Дубровицького району шляхом реєстрації Статуту Релігійної громади Свято-Преображенської парафії Сарненської єпархії Української Православної Церкви с. Кураш Дубровицького району в новій редакції;
визнати протиправним та скасувати розпорядження Голови Рівненської обласної державної адміністрації "Про реєстрацію статутів релігійних громад у новій редакції" №269 від 28.03.2019 стосовно реєстрації статуту Релігійної громади Свято-Преображенської парафії Сарненської єпархії Української Православної Церкви с. Кураш Дубровицького району в новій редакції з новою юридичною назвою;
Відповідно до п. 4 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
З матеріалів позовної заяви встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Рівненської обласної ради народних депутатів від 25.09.1991 №173 "Про реєстрацію статутів релігійних громад та передачу культових будівель" зареєстровано статут Релігійної громади Української Православної Церкви у населеному пункті с. Кураш Дубровицького району. Цим же рішенням культову споруду передано у власність Релігійній громаді Української Православної Церкви с. Кураш Дубровицького району.
07.10.1996 Рівненським обласним управлінням статистики видано Довідку 16-01-4398 про включення релігійної громади до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.
Необхідно звернути увагу, що оскаржені рішення Управління культури і туризму Рівненської обласної державної адміністрації від 11.04.2019 фактично є реєстраційними діями, вчиненими суб`єктом державної реєстрації - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, здійсненими на виконання розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації №269 від 29.03.2019 "Про реєстрацію статуту релігійної громади у новій редакції".
Отже, предметом спору за даним адміністративним позовом є правомірність рішення органу виконавчої влади Рівненської обласної державної адміністрації щодо реєстрації статуту релігійної громади у новій редакції, зміни керівника і найменування цієї релігійної громади.
Позивач вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідачів було порушено його право на свободу совісті та віросповідання, а протиправна зміна підлеглості Релігійної громади в організаційних та канонічних питаннях, порушує право позивача на вільне волевиявлення членства у відповідній релігійній організації і на вільний вибір сповідування релігійного культу. Позивач зазначає, що деякі мешканці с. Кураш, які не є членами Релігійної громади, звернулись до Православної Церкви України із заявою про перехід Релігійної громади до названої релігійної структури. В той же час, членами Релігійної громади у відповідності до положень Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та Статуту Релігійної громади не проводились загальні збори членів релігійної громади - Парафіяльні збори щодо прийняття рішень про внесення змін до Статуту Релігійної громади, а відповідні рішення - не приймалися. Зважаючи на те, що членами Релігійної громади, членом якої є позивач, у відповідності до положень Статуту загальні збори членів релігійної громади - Парафіяльні збори не проводились та жодні рішення про внесення змін до Статуту Релігійної громади не приймались. Позивач зазначає, що керівник Релігійної громади не підписував та не подавав будь-яких заяв про проведення державної реєстрації будь-яких змін щодо Релігійної громади до Рівненської ОДА. Таким чином, оскільки керівник Релігійної громади є єдиною особою, уповноваженою на підписання заяви про проведення державної реєстрації будь-яких змін щодо Релігійної громади, підписання та подання такої заяви до Рівненської ОДА було вчинено особою, що не має на це достатніх повноважень, тобто, вчинено не уповноваженою особою. Крім цього, будь-яким повноважним органом Релігійної громади не було уповноважено будь-яких третіх осіб на вчинення зазначених вище дій.
Відтак, оскаржуються такі рішення саме з підстав порушення особами, які подали заяву про реєстрацію статуту, положень закону в частині дотримання порядку, способу та компетенції реєстрації таких змін. Ці обставини належать до внутрішньої діяльності юридичної особи. Як встановлено із зазначених обставин, позивач пов`язує проведену реєстрацію статуту, власне із незаконними діями осіб, які подали відповідну заяву та документи відповідачеві.
Фактичною підставою звернення до суду стали не стільки протиправні дії відповідача щодо реєстрації статуту, як дії осіб, які прийняли рішення про зміну підлеглості релігійної громади, подали відповідну заяву та документи відповідачеві.
Необхідно зауважити, що судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне між собою.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
За змістом п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
При цьому, КАС України регламентує порядок розгляду не усіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. При визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.
Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.
Окрім того, згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".
У контексті наведеного необхідно зауважити, що даний спір не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач 1, приймаючи оскаржуване розпорядження, хоч і мав владні-управлінські повноваження в частині зареєструвати або відмовити у реєстрації статуту релігійної громади, проте факт здійсненої реєстрації обумовлений наданими для такої реєстрації документами. В свою чергу, позивач власне і доводить відсутність повноважень у особи, яка подала заяву та відсутність у неї необхідного пакету документів для реєстрації нової редакції статуту, оспорює повноваження приймати рішення про зміну статуту.
Отже, наданню правової оцінки розпорядженню Рівненської обласної державної адміністрації №269 від 28.03.2019 "Про реєстрацію статуту релігійної громади у новій редакції" та вчиненим реєстраційним діям на виконання цього розпорядження передує встановлення та доказування у даному спорі обставин, які є внутрішньою діяльністю Релігійної громади Свято-Преображенської парафії Сарненської єпархії Української Православної Церкви с. Кураш Дубровицького району.
Разом з тим, оскаржуване розпорядження зачіпає не лише права та інтереси позивача, а й усіх членів Релігійної громади.
Керуючись наведеним, суд дійшов висновку, що у даному випадку спір виник саме між членом Релігійної громади Свято-Преображенської парафії Сарненської єпархії Української Православної Церкви с. Кураш Дубровицького району та релігійною громадою, яка вирішила змінити канонічне підпорядкування, подавши заяву про реєстрацію змін.
Необхідно звернути увагу і на те, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.
Отже, як установлено, спірні правовідносини стосуються прав та інтересів учасників релігійної громади на канонічне підпорядкування, а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані на захист цивільного права позивача. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами господарського судочинства.
Вказана правова позиція викладену у постанові Верховного суду від 19 грудня 2018 року у справі №806/3462/14.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
А тому, з наведених вище мотивів у відкритті провадження в даній адміністративній справі необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.
Згідно із ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КАС України слід роз`яснити позивачу, що розгляд даного спору віднесений до юрисдикції Господарського суду Рівненської області.
Також роз`яснюємо, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, сплачена сума судового бору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.
Керуючись статтями 170, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Члена релігійної громади Свято-Преображенської парафії Сарненської єпархії Української Православної Церкви с. Кураш Стельмах ОСОБА_2 Василівни до Рівненської обласної державної адміністрації, Державного реєстратора Управління культури і туризму Рівненської обласної державної адміністрації Кир`янчука Олега Богдановича про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування розпорядження, рішення, запису - відмовити.
Роз`яснити Члену релігійної громади Свято-Преображенської парафії Сарненської єпархії Української Православної Церкви с. Кураш ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Роз`яснити Члену релігійної громади Свято-Преображенської парафії Сарненської єпархії Української Православної Церкви с. Кураш ОСОБА_3 , що розгляд даного спору віднесений до юрисдикції Господарського суду Рівненської області.
Копію даної ухвали надіслати Члену релігійної громади Свято-Преображенської парафії Сарненської єпархії Української Православної Церкви с. Кураш ОСОБА_3 .
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Махаринець Д.Є.