Справа № 160/3618/19
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 160/3618/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 р. (суддя Букіна Л.Є.) в адміністративній справі №160/3618/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати рішення про незаконне припинення виплати пенсії та відмову у поновлені пенсії від 18.10.2018, 10.01.2019 та 08.02.2018, визначити безпідставність відповідача, щодо не виплати та не поновлення її пенсії протиправною; зобов`язати вчинити певні дії, поновити виплату пенсії з 02.09.2016 року у розмірі не менше за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та виплачувати на визначений позивачем банківський рахунок.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 р. позовну заяву повернуто заявнику на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить оскаржену ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що довіреність від імені ОСОБА_1 посвідчена в Державі Ізраїль, і її дійсність і відповідність законодавству засвідчена печаткою Апостіль.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржену ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач, належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду справи, до суду уповноваженого представника не направив, про причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підписано особою, яка не має права його підписувати. Судом встановлено, що позовну заяву підписано представником позивача ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності від 17.12.2018 року, яка завірена особистим підписом самого представника. При цьому, зі змісту копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 вбачається, що строк його дії закінчився - 29.05.2010. Також, судом першої інстанції зазначено, що в наданій представником позивача копії довіреності вказано, що ОСОБА_1 на підставі закордонного паспорту громадянина України НОМЕР_1 уповноважує осіб бути його представниками, тобто, долучена до матеріалів справи копія довіреності від 17.12.2018 року на представництво інтересів позивача видана на підставі документу, що посвідчує його особу, який станом на момент вчинення довіреності був недійсним.

На підтвердження доводів апеляційної скарги представником скаржника суду апеляційної інстанції для огляду в судовому засіданні надана копія паспорту ОСОБА_1 , який містить відмітку консульського відділу Посольства України в Державі Ізраїль про продовження терміну дії паспорта до 29.05.2020. Зазначена копія засвідчена вірності оригіналу особою, яка має право здійснювати нотаріальну діяльність в Державі Ізраїль - нотаріусом Вадимом Меламед, що підтверджено відповідною Ліцензією, виданою 23.09.2008 (а.с.60).

Таким чином, на час вчинення довіреності (17.12.2018) особу ОСОБА_1 , як довірителя, було встановлено нотаріусом на підставі діючого паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Щодо висновку суду першої інстанції про завірення особистим підписом довіреності представником ОСОБА_3 Б.

Закон України "Про нотаріат" містить заборону нотаріусу вчиняти нотаріальну дію на своє ім`я. Проте, зазначений Закон встановлює порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні.

Надана ОСОБА_4 Е ОСОБА_5 довіреність посвідчена нотаріусом в Державі Ізраїль за законодавством Держави Ізраїль.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції помилково поставив під сумнів право нотаріуса Меламед ОСОБА_6 , як нотаріуса, посвідчувати довіреність від імені ОСОБА_1 на своє ім`я, як повіреного, оскільки Кодекс адміністративного судочинства України не наділяє його такими процесуальними повноваженнями. Крім того, жодних вимог на підтвердження повноважень представника довіреністю, посвідченою виключно за правилами українського законодавства Кодекс не містить. ОСОБА_1 є громадянкой України, однак має постійне місце проживання в Державі Ізраїль, тому вчинення довіреності за місцем постійного проживання не суперечить нормам національного та міжнародного права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржена ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів керується частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що в апеляційному порядку здійснювався перегляд процесуальної ухвали суду першої інстанції, понесені витрати на сплату судового збору відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 315, 316, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 р. в адміністративній справі №160/3618/19 - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 25 вересня 2019 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Постанова складена у повному обсязі 26 вересня 2019 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук