Справа № 607/6680/19
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2019 Справа №607/6680/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, головного спеціаліста-інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Золотник Богдана Ігоровича, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 пред`явила в суд позов до відповідачів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, головного спеціаліста-інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Золотник Богдана Ігоровича, третя особа - ОСОБА_2 , у якому заявляє вимогу про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ № 000134 від 20 лютого 2019 року, згідно якої її притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки жодних правопорушень вона не вчиняла. Водієм автомобіля «ВАЗ 2102» не являлась. У неї навіть немає посвідчення водія. Насправді вказаним транспортним засобом керував її чоловік - ОСОБА_2 Останній являється інвалідом ІІІ групи, а тому має право здійснювати зупинку в зоні дії знаку 3.34 (Зупинка заборонена) при наявності під ним відповідної таблички, що і мало місце у даному випадку.

Представник Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради подала відзив у якому посилається на безпідставність доводів позивача. Звертає увагу на норми статті 2793 КУпАП, яка передбачає можливість звільнення відповідальної особа, зазначеної у частині 1 ст. 142 цього Кодексу, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), адміністративної відповідальності, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. Також посилається на те, що на автомобілі «ВАЗ 2102» не було розпізнавального знаку «інвалід». Це позбавляло його правом користування деякими перевагами перед іншими водіями, відповідно до пункту 7.18. Правил дорожнього руху.

Головний спеціаліст-інспектор з паркування Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Золотник Б.І. відзиву не подав.

ОСОБА_2 своїх пояснень щодо позову не подав.

Позивач та її представник - адвокат Багранюк В.С. у судове засідання не з`явився. Останній подав заяву про розгляд справи за його відсутності у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення пошитого відправлення, виплату поштового переказу. Про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала.

Головний спеціаліст-інспектор з паркування Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Золотник Б.І. також у судове засідання не з`явився. Про причини неявки суду не повідомив.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення пошитого відправлення, виплату поштового переказу. Про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

З огляду на викладене розгляд справи слід здійснити без участі головного спеціаліста-інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Золотник Б.І. та ОСОБА_2 на підставі пункту 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України), яким визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання без повідомлення причин неявки.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Щодо норм права.

Частиною 1 ст. 142 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з приміткою до статті 142 КУпАП, режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Відповідно до частини 3 ст. 142 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 2793 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 2793 КУпАП встановлено, що відповідальна особа, зазначена у частині 1 ст. 142 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП визначено, що, порушення вимог зупинки є адміністративним правопорушенням яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 2.3. (б) ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Розділом 33 ПДР встановлено, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» - забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Дія дорожнього знаку 3.34 не поширюється на транспортні засоби за наявності під ним таблички 7.18 на водіїв з інвалідністю, які керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю, за умови наявності документів, що підтверджують інвалідність пасажира (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Ця норма кореспондується і з іншої - пунктом 2.8. ПДР, якою визначено, що водій з інвалідністю, що керує мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», або водій, що перевозить пасажира з інвалідністю, може відступати від вимог дорожнього знаку 3.34 за наявності під ним таблички 7.18.

Табличка 7.18. «Крім осіб з інвалідністю», означає, що дія знака не поширюється на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил і застосовується із, в тому числі, знаком 3.34.

Щодо обставин справи та оцінки їх судом, через призму доводів сторін.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ № 000134 від 20 лютого 2019 року (далі також може вживатись як Спірна постанова), ОСОБА_1 , 20 лютого 2019 року, о 12 год. 00 хв., на транспортному засобі «ВАЗ 2102», р.н. НОМЕР_1 (далі Автомобіль ), по вул. К.Острозького, 6 у м. Тернополі, здійснила зупинку, чим порушила вимоги знаку 3.34 (Зупинка заборонена).

Вказаною постановою позивач притягнута до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

У спірній постанові міститься посилання на загальнодоступний веб-сайт в мережі Інтернет - https://rada.te.ua/.

Перейшовши за посиланням, обравши відповідну рубрику та ввівши необхідні параметри (серію та номер постанови, а також серію та номер транспортного засобу) можливо ознайомитись з даними, визначеними приміткою до статті 142 КУпАП.

У них, окрім іншого, містяться фотоматеріали.

На фото зображено автомобіль «ВАЗ 2102», р.н. НОМЕР_1 , котрий припаркований в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

При цьому під цим знаком встановлено таблички 7.18. «Крім осіб з інвалідністю».

Посилаючись на незаконність Спірної постанови, позивач апелює до двох обставин. Перша полягає у тому, що вона не здійснювала зупинки Автомобіля за обставин, описаних у Спірній постанові, а зробив це її чоловік - ОСОБА_2 , та друга, в якій вона зазначає, що останній є інвалідом ІІІ групи, а тому може відступати від вимог дорожнього знаку 3.34., оскільки під ним наявна табличка 7.18.

Однак жоден із вказаних доводів ОСОБА_1 не заслуговує на увагу, оскільки.

Описаними вище нормами статті 142 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа за якою зареєстровано транспортний засіб.

У випадку з Автомобілем, позивач є відповідальною особою, оскільки їй належить це майно, котре зобов`язує, відповідно до частини 3 ст. 13 Конституції України.

Водночас, ситуація за якої відповідальна особа звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), чітко визначена законом, а саме частиною 1 ст. 2793 КУпАП.

Цією нормою права встановлено, що таке звільнення може мати місце лише у випадку, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Таким чином законом вставлено, що для того аби звільнити відповідальну особу від адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах) необхідно, аби особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення заявила про це у встановленому порядку.

Позивачем не надано доказів того, з моменту вчинення правопорушення, викладеного у Спірній постанові, котрий збігається з днем винесення цього документу, будь-хто, в тому числі і ОСОБА_2 , звертався до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання факту вчинення зазначеного адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надання документу (квитанції) про сплату відповідного штрафу.

Таким чином позивачем порушено встановлений законом порядок звільнення її від адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах).

Більше того, ОСОБА_2 жодного разу не підтвердив обставин, на які посилається ОСОБА_1 і у процесі судового розгляду, чи то шляхом надання пояснень у судовому засіданні, чи звернення до суду з відповідною заявою, чи будь-яким іншим способом.

Усі ці обставини, в комплексі з тим, що позивач не надала жодного належного, допустимих, достовірних та достатнього доказу на підтвердження того, що Автомобілем керував ОСОБА_1 , приводять суд до висновку про безпідставність таких посилання позивача.

В той же час, навіть якщо припустити, що ОСОБА_1 , який є інвалідом ІІІ групи, справді керував Автомобілем, то зупинивши його в зоні дії дорожнього знаку 3.34. під яким наявна табличка 7.18, він порушив вимоги ПДР з огляду на наступне.

Описаними вище пунктами ПДР визначено, що водію з інвалідністю надається право відступати від вимог дорожнього знаку 3.34., за наявності під ним таблички 7.18., лише у випадку, якщо його транспортний засіб позначений розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю».

Такого розпізнавального знаку на Автомобілі, у момент складення Спірної постанови, встановлено не було, що підтверджується фотоматеріалами з місця події.

Отже, відступ таким водієм від вимог дорожнього знаку 3.34., за наявності під ним таблички 7.18., навіть якщо він є особою з інвалідністю, є порушенням ПДР, а зупинка - протиправною.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до пункту 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З оглядну на викладене, Спірна постанова винесена з дотриманням вимог закону, підстави для її скасування відсутні, а тому рішення суб`єкта владних повноважень, щодо винесення останньої слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради (місцезнаходження: бульвар Шевченка, 1, м. Тернопіль), головного спеціаліста-інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Золотник Богдана Ігоровича (місцезнаходження: бульвар Шевченка, 1, м. Тернопіль), третя особа - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 23 вересня 2019 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка