Справа № 2а-2487/08/0970
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/669/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

за участі секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

представників позивача Цинайко Н.І., Довган О.В.,

представника відповідача Кузюк І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Нафтохімік Прикарпаття на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року (постанова ухвалена у м. Івано-Франківськ судом у складі головуючого судді Матуляка Я.П., повний текст постанови суду складено 15 червня 2015 року) у справі №2а-2487/08/0970 за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (правонаступником якого є Головне управління ДФС в Івано-Франківській області) до Публічного акціонерного товариства Нафтохімік Прикарпаття про стягнення заборгованості за рахунок активів боржника,

В С Т А Н О В И В :

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В березні 2008 року перший заступник прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області звернувся до суду з позовом, яким після зміни позовних вимог (09.10.2008 року) просив стягнути з відповідача заборгованість за рахунок активів в сумі 26532169,81грн, який виник на підставі податкових повідомлень рішень № /2 та №/2 від 31.07.2006 року (а.с.1-2, том 1).

До початку судового розгляду справи по суті прокурор подав 09.10.2008 року заяву про зміни та доповнення до адміністративного позову, якою змінив позовні вимоги та підстави обумовленого позову, зазначивши, що податковий борг який він просить стягнути виник на підставі самостійно поданих позивачем розрахунків з акцизного збору на суму 27 127 109,64грн. (а.с.34-38, том 1).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Стягнуто з рахунків в обслуговуючих банках та за рахунок готівки публічного акціонерного товариства "Нафтохімік Прикарпаття" () в дохід бюджету, кошти на погашення податкового боргу в розмірі 27 128 109 (двадцять сім мільйонів сто двадцять вісім тисяч сто дев`ять) гривень 64 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На обґрунтування апеляційних вимог відповідач посилається на те, що суд першої інстанції помилково тлумачить встановлений п.15.2.1. ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" строк 1095 днів як строк протягом якого податковий орган повинен звернутися до суду. Тобто, суд ототожнює поняття «строк звернення до суду» та «строк стягнення податкового боргу». Проте ці поняття за змістом є різними. Закон чітко зазначає, що податковий борг може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов`язання, і аж ніяк не вказує, що 1095 днів є строком для звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу. Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги, що оскільки податкові-повідомлення рішення постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2010 року були скасовані, то вони у відповідності до ст. 6.4 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" вважаються відкликаними. Зазначає, що пеня в розмірі 595 939,83 грн. нарахована за несвоєчасну сплату самостійно визначених зобов`язань з акцизного збору в 2007-2008 роках, в порушення вимог закону, оскільки, суми сплати зараховувались в рахунок минулої заборгованості, що й призвело до виникнення заборгованості, за несвоєчасну сплату, якої й була нарахована вказана пеня. Також зазначає, що ним 28.05.2015 року та 09.06.2015 року було подано до Івано-Франківського окружного адміністративного суду клопотання про зупинення провадження у справі (з різних підстав), однак судом було відмовлено у задоволенні вказаних клопотань. Вважає таку відмову суду необґрунтованою та прийнятою з порушенням процесуальних прав. Так, в провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду знаходиться справа №809/2157/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Нафтохімік Прикарпаття до Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про списання безнадійного податкового боргу Публічного акціонерного товариства Нафтохімік Прикарпаття, який виник за податковими зобов`язаннями з акцизного збору за липень вересень 2004 року в сумі 26 532 169,81 грн, а також пеню та штрафні санкції нараховані на вказану суму податкового боргу. Податкове зобов`язання з акцизного збору за липень вересень 2004 року в сумі 26 532 169,81 грн донараховане товариству на підставі податкових повідомлень-рішень №/1 та №000079231/1 від 31.07.2006 року, згідно яких відбувається стягнення боргу у даній справі №2а-2487/08/0970. Таким чином, вважає, що до набрання законної сили судовим рішенням у справі №809/2157/15, неможливо розглянути дану справу №2а-2487/08/0970 про стягнення заборгованості за рахунок активів боржника в сумі 26 532 169,81 грн. Більше того, справа про списання безнадійного податкового боргу має першочергове значення, так як податковий орган повинен був списати безнадійний податковий борг після спливу 1095 днів від дня узгодження податкового зобов`язання 16.04.2007 року. Також зазначає, що дана справа №2а-2487/08/0970 вже була зупинена ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.04.2011 року за клопотанням Прокуратури Івано-Франківської області. Таким чином, судом неправомірно без дотримання принципу рівності сторін та з порушенням норм процесуального права було відмовлено у задоволенні клопотань товариства про зупинення провадження у справі. В ході розгляду апеляційної скарги, позивач зазначив, що судом під час прийняття рішення не враховано обставини справи щодо зміни прокурором позовних вимог та підстав позову про стягнення боргу.

Позивач подав відзив на доповнення до апеляційної скарги, в якому просить доповнення до апеляційної скарги та додані до неї документи залишити без розгляду, а постанову суду - без змін.

Головне управління ДФС в Івано-Франківській області подало до апеляційного суду заяву про заміну сторони у справі її правонаступником, а саме Надвірнянську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС в Івано-Франківській області правонаступником якого є Головне управління ДФС в Івано-Франківській області. У відповідності до вимог ст. 52 КАС України та поданих скаржником документів, які підтверджують обставини реорганізації Надвірнянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області шляхом приєднання до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви про заміну сторони у справі її правонаступником- Головним управління ДФС в Івано-Франківській області.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи обставини, що 22.03.1994 року відповідач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії НОМЕР_1 (т.1 а.с.8) та з 17.10.1994 року перебуває на обліку в позивача як платник податків згідно довідки про взяття на облік платника податків від 01.11.2006 року за № 99 (т.1 а.с.6).

Судом встановлено, що борг відповідача в сумі 27 128 109,64 грн виник на підставі самостійно поданих розрахунків акцизного збору:

за листопад 2007 року №31646, згідно якого нараховано податкове зобов`язання, що підлягає сплаті до державного бюджету на суму 1 404 351,36 грн, з них не сплачено 309 464,64 грн;

за грудень 2007 року №36112, згідно якого нараховано податкове зобов`язання, що підлягає сплаті до державного бюджету на суму 3 017 255,73 грн, з них не сплачено 1 386 940,87 грн;

за січень 2008 року №2206, згідно якого нараховано податкове зобов`язання, що підлягає сплаті до державного бюджету на суму 664 388,75 грн, з них не сплачено 648 713,36 грн;

за лютий 2008 року №4818, згідно якого нараховано податкове зобов`язання, що підлягає сплаті до державного бюджету на суму 199 579,55 грн, з них не сплачено 185 862,67 грн;

за березень 2008 року №9016, згідно якого нараховано податкове зобов`язання, що підлягає сплаті до державного бюджету на суму 20377,44 грн, з них не сплачено 17 353,97 грн;

за квітень 2008 року №12157, згідно якого нараховано податкове зобов`язання, що підлягає сплаті до державного бюджету на суму 3 525 183,69 грн, з них не сплачено 1 118 915,05 грн;

за травень 2008 року №14285, згідно якого нараховано податкове зобов`язання, що підлягає сплаті до державного бюджету на суму 12 453 981,39 грн;

за червень 2008 року 18691, згідно якого нараховано податкове зобов`язання, що підлягає сплаті до державного бюджету на суму 8 061 418,40 грн;

за липень 2008 року №22930, згідно якого нараховано податкове зобов`язання, що підлягає сплаті до державного бюджету на суму 4 985 890,88 грн, з них не сплачено 2 349 519,46 грн. Всього сума податкового зобов`язання, що підлягає сплаті до державного бюджету становить - 26 532 169,81 грн.

Крім цього, Державною податковою інспекцією в Надвірнянському районі Івано-Франківської області нараховано відповідачу пеню за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань з акцизного збору в розмірі 595 939,83 грн. відповідно до поданих розрахунків акцизного збору, що підтверджується зворотнім боком облікових карток платника (т.2 а.с.41-64).

Таким чином, заборгованість відповідача станом на момент подання позову становила 27 128 109,64 грн, в тому числі недоїмка 26 532 169,81 грн. та пеня 595 939,83 грн.

Крім того, судом встановлено, що на підставі акту перевірки за № 59/23-00152230 від 06.04.2006 року, Державна податкова інспекція в Надвірнянському районі Івано-Франківської області прийняла:

податкове повідомлення-рішення форми "Р" за № /2 від 31.07.2006 року, яким відповідачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем акцизний збір (бензин моторний) на суму 14 401 499,66 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 9 600 999,77 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 4 800 499,89 грн. (т.1 а.с.7);

податкове повідомлення-рішення форми "Р" за № /2 від 31.07.2006 року, згідно якого ВАТ "Нафтохімік Прикарпаття" визначено суму податкового зобов`язання за платежем акцизний збір (інші нафтопродукти) на суму 12 130 670,15 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 8 087 113,43 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 4 043 556,72 грн. (т.1 а.с.7).

Вказані податкові повідомлення-рішення отримані ВАТ "Нафтохімік Прикарпаття" 10.08.2006 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача на корінцях податкових повідомлень-рішень (т.1 а.с.7).

Судом встановлено, що відповідач скористався правом оскарження в судовому порядку, прийнятих на підставі акта перевірки за № 59/23-00152230 від 06.04.2006 року та за наслідками адміністративного оскарження, податкових повідомлень-рішень № /1 від 03.07.2006 року, яким ВАТ "Нафтохімік Прикарпаття" визначено податкове зобов`язання за платежем акцизний збір (бензин моторний) в розмірі 14 401 499,66 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 9 600 999,77 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 4 800 499,89 грн. та № /1 від 03.07.2006 року, яким відповідачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем акцизний збір (інші нафтопродукти) в розмірі 12 130 670,15 грн., з яких основний платіж - 8 087 113,43 грн. та 4 043 556,72 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2006 року у справі №А-17/234 позов задоволено, визнано нечинними податкові повідомлення-рішення №/1 від 31.07.2006 року та №/1 від 31.07.2006 року (т.1 а.с.96-98).

Згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 16.04.2007 року у справі №А-17/234, постанову господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2006 року у справі №А-17/234 скасовано (т.1 а.с.94-95).

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.11.2008 року, скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.04.2007 року, постанову господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2006 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1 а.с.91-93).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2009 року у справі №2-а-270/09/0970 в задоволенні адміністративного позову ВАТ "Нафтохімік Прикарпаття" до Державної податкової інспекції в Надвірнянському районі про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №/1 та №/1 від 31.07.2006 року - відмовлено (т.1 а.с.134-138).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2010 року, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2009 року в справі №2-а-270/09/0970 скасовано та прийнято нову, якою позов ВАТ "Нафтохімік Прикарпаття" задоволено. Скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Надвірнянському районі Івано-Франківської області №/1 та №/1 від 31.07.2006 року (т.1 а.с.139-142).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.02.2015 року, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2010 року у справі № 2-а-270/09/0970 скасовано. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2009 року у справі № 2-а-270/09/0970 залишено в силі (т.2 а.с.7-10).

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що суд зазначає, що сума узгодженого податкового зобов`язання відповідача з акцизного збору в сумі 26 532 169,81 грн., а також пеня в розмірі 595 939,83 грн є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено, а тому підлягає стягненню у судовому порядку. Податковий борг відповідача підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями форми "Р" за №/2 від 31.07.2006 року та за №/2 від 31.07.2006 року, першою податковою вимогою форми "Ю1" від 26.07.2006 року за №1/146 та другою податковою вимогою форми "Ю2" від 28.08.2006 року за №2/156, зворотнім боком облікових карток платника. Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано. Посилання відповідача на ту обставину, що заявлений до стягнення податковий борг є узгодженим станом на березень 2008 року, а отже й не може бути стягнутий на даний час у зв`язку із спливом 1095-терміну протягом якого може стягуватись податковий борг, не є обґрунтованим та спростовується тим, що позивач звернувся із вказаним позовом 25.03.2008 року, тобто в межах встановленого строку. А тривалий розгляд даної справи, зумовлено необхідністю зупинення провадження у справі відповідно до ухвал, які набрали законної сили, та не виключають факту своєчасності звернення позивача до суду із вказаним позовом. З огляду на це, суд дійшов висновку, що не є обґрунтованими посилання представника відповідача на те, що жоден нормативно-правовий акт не наділяє податковий орган повноваженнями щодо зупинення, продовження встановленого 1095 - денного строку, протягом якого стягується узгоджена сума податкового боргу, оскільки позивач звернувся із вказаним позовом своєчасно. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що відповідач зобов`язаний погасити податковий борг в загальній сумі 27 128 109,64 грн.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Правовідносини з приводу предмету адміністративного позову між позивачем та відповідачем були врегульовані положеннями Законів України "Про систему оподаткування", Про ставки акцизного збору і ввізного мита на деякі товари (продукцію)", «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", Декрету Кабінету Міністрів України "Про акцизний збір", чинними на час виникнення спірних правовідносин та Податковим кодексом України.

В пункті 3 частини 1 статті 9 цього Закону України "Про систему оподаткування" визначено, що платники податків і зборів (обов`язкових платежів) зобов`язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов`язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Пунктом 2 частини 1 статті 14 Закону України "Про систему оподаткування" акцизний збір віднесено до загальнодержавних податків і зборів (обов`язкових платежів).

Згідно частини 1 статті 9 Закону України "Про систему оподаткування" платники податків і зборів (обов`язкових платежів) зобов`язані: вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів); сплачувати належні суми податків і зборів (обов`язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідно до п.п.5.3.1. п. 5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

У випадках апеляційного узгодження суми податкового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити її узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження (пп. 5.3.2. п. 5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами").

Узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків (пп.5.4.1. п. 5.4 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами").

Приписами пункту 57.1 та 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

За приписами підпункту 16.1.1. пункту 16.1. статті 16 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно положень підпункту 16.1.2. пункту 16.1. статті 16 Закону нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми податкового зобов`язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, визначеного цим Законом; б) при нарахуванні суми податкового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні згідно з нормами цього Закону.

Відповідно до підпункту 16.4.1. пункту 16.4. статті 16 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Аналогічні норми відображені у статті 129 Податкового кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що 25.03.2008 року прокурор звернувся в інтересах ДПІ в Надвірнянському районі Івано-Франківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Нафтохімік Прикарпаття про стягнення податкового боргу у розмірі 26532169,81грн, який виник на підставі податкових повідомлень рішень № /2 та №/2 від 31.07.2006 року (а.с.1-2, том 1).

09.10.2008 року, прокурор у відповідності до ч. 1 ст. 51 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року), до початку судового розгляду справи подав заяву, якою по суті змінив предмет адміністративного позову та його підстави (а.с.34-38, том 1). Вказана заява була прийнята судом першої інстанції до розгляду в установленому порядку.

З названої заяви прокурора вбачається, що прокурор змінює підстави позову та заявлені у позовній заяві вимоги та просить стягнути з відповідача борг у розмірі 27 127 109,64грн., який виник: на підставі самостійно поданих позивачем розрахунків з акцизного збору за період листопад - грудень 2007року, січень серпень 2008року на суму 26 532169,81 грн та пеню у розмірі 595939,83грн яка нарахована згідно розрахунку нарахування пені (а.с.34-38, 57 том 1, 93 т.2).

У відповідності до ч. 2 ст. 11 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року) суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, враховуючи викладені обставини щодо зміни у встановленому порядку прокурором позовних вимог та підстав позову, колегія суддів приходить до висновку, що предметом даного спору є стягнення податкового боргу в сумі 27 128 109,64 грн, який виник на підставі самостійно поданих Публічним акціонерним товариством Нафтохімік Прикарпаття розрахунків з акцизного збору за період листопад - грудень 2007року, січень серпень 2008року на суму 26 532169,81 грн та пені у розмірі 595939,83грн, яка нарахована згідно розрахунку нарахування пені за період 2007-2008рр (а.с.34-38, 57 том 1, 93 т.2).

У зв`язку із зміною прокурором первинно заявлених позовних вимог та підстав позову, колегія суддів приходить до висновку, що податковий борг у розмірі 26532169,81грн, який виник на підставі податкових повідомлень рішень № /2 та №/2 від 31.07.2006року (а.с.1-2, том 1) не є предметом розгляду даного адміністративного позову, а відтак не підлягає дослідженню судом.

При цьому, колегія суддів дослідивши всі матеріали справи не віднайшла жодної заяви прокурора або позивача з якої вбачались обставин з приводу збільшення, а не зміни позовних вимог про стягнення боргу та підстав адміністративного позову.

Суд першої інстанції розглядаючи справу по суті у своєму рішенні вказав на подання прокурором заяви про зміну вимог та підстав позову, у якій просив стягнути податковий борг на суму 27 128 109,64 грн, який виник на підставі самостійно поданих позивачем розрахунків з акцизного збору за період листопад - грудень 2007року, січень серпень 2008року на суму 26 532169,81 грн та пені у розмірі 595939,83грн.

Однак, постановляючи рішення про задоволення позову на вказану суму боргу 27128109,64 грн, згідно поданої заяви прокурора (а.с.34-38, 57 том 1) суд першої інстанції на обґрунтування підставності такого стягнення досліджує не наявність заборгованості по розрахункам з акцизного збору за період листопад - грудень 2007року, січень серпень 2008року на суму 26 532169,81 грн та пені у розмірі 595939,83грн, а податкові повідомлення рішення № /2 та №/2 від 31.07.2006року.

При цьому, суд не зважає на змінені прокурором вимоги та підстави заявленого позову.

Досліджуючи обставини справи на предмет наявності податкового боргу, який виник за поданими відповідачем розрахунками з акцизного збору за період листопад - грудень 2007року, січень серпень 2008року на суму 26 532169,81 грн та пені у розмірі 595939,83грн, колегією суддів встановлено, що на дату прийняття судом першої інстанції рішення про стягнення вказаної суми боргу, податкові зобов`язання за названими розрахунками самостійно визначених зобов`язань є погашеними шляхом безготівкового переказу на рахунок державного казначейства згідно платіжних доручень: №400 від 27.12.2007 року (а.с.75, том 3), №87 від 29.01.2008 року (а.с.76, том 3), №88 від 29.01.2008 року (а.с.77, том 3), №144 від 28.02.2008 року (а.с.78, том 3), №145 від 28.02.2008 року (а.с.79, том 3), №233 від 27.03.2008 року (а.с.80, том 3), №235 від 27.03.2008 року (а.с.81, том 3), №271 від 29.04.2008 року (а.с.82, том 3), №272 від 29.04.2008 року (а.с.83, том 3), №284 від 29.05.2008 року (а.с.84, том 3), №285 від 29.05.2008 року (а.с.85, том 3), №228 від 23.06.2008 року (а.с.86, том 3), №229 від 23.06.2008 року (а.с.87, том 3), №152 від 09.07.2008 року (а.с.88, том 3), №283 від 29.07.2008 року (а.с.89, том 3), №284 від 29.07.2008 року (а.с.90, том 3), №110 від 08.08.2008 року (а.с.91, том 3), №247 від 26.08.2008 року (а.с.92, том 3), №248 від 26.08.2008 року (а.с.93, том 3).

Відповідно до підпункту 7.1.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-III від 21.12.2000, джерелами самостійної сплати податкових зобов`язань або податкового боргу платника податку є будь-які власні кошти такого платника податку, а грошовий платіж є єдиною формою сплати податкових зобов`язань і погашення податкового боргу.

Згідно з пунктом 6 статті 7 Закону України від 20.05.99 №679-XIV "Про Національний банк України" Національний банк України визначає систему, порядок і форми платежів.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/89/76, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції. При цьому згідно з пунктом 3.8 зазначеної Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність установленим вимогам лише за зовнішніми ознаками.

З наведеного випливає, що право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику. Тому суми податкових зобов`язань або податкового боргу з урахуванням підпункту 16.5.2 пункту 16.5 статті 16 Закону вважаються сплаченими у день реєстрації банківською установою платіжного документа із зазначеним у ньому призначенням платежу на сплату відповідних податкових зобов`язань або податкового боргу, визначених платником податків.

Законом України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", який є спеціальним законом з питань оподаткування і установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначено вичерпний перелік заходів, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу. Серед таких заходів немає зміни призначення платежу, самостійно визначеного платником податків.

Таким чином, у разі недотримання платником податків порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобов`язань, передбаченого пунктом 7.7 статті 7 даного Закону, податковий орган не наділений правом чи обов`язком змінювати призначення платежу, визначене платником податків.

За таких обставин, суд вважає, що самостійне зарахування податковим органом сплачених платником податку сум у рахунок податкового боргу або тих податкових зобов`язань, які не вказані в призначенні платежу під час перерахування платником податків коштів до бюджету, є неправомірним.

Крім цього, суд зазначає, що зазначене положення викладене в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України №358/13/13-09 від 17.03.2009 року.

Водночас обставини щодо погашення зазначеної суми боргу підтверджено також судовими рішеннями, які набрали законної сили у справі №9847/09/9104, №2а-3200/09/0970, №2а-18/11/0970.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вищевказаними платіжними дорученнями та названими судовими рішеннями у перелічених справах підтверджується сплата відповідачем грошового зобов`язання по акцизному збору, яке виникло на підставі поданих відповідачем розрахунків за період листопад - грудень 2007року, січень серпень 2008року в сумі 26 532 169,81 грн.

Окрім того, з додатково наданих суду апеляційної інстанції витягів з облікової картки платника податків ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» за період 2008-2015 років вбачається, що пеня нарахована позивачу згідно розрахунку нарахування пені (а.с. 57 том 1, 93 т.2) у розмірі 595 939,83 грн за несвоєчасну сплату самостійно визначених зобов`язань з акцизного збору в 2007-2008 роках станом на 31.12.2013 року була погашена.

Відносно пені, яка за даними облікової картки платника податків у період 2014-2015 років є непогашеною, то апеляційний суд зазначає, що даними поясненнями прокурора та представника податкового органу, вказана пеня є нарахованою за несвоєчасну сплату боргу по податкових-повідомленнях рішеннях № /2 та №/2 від 31.07.2006 року. Однак, вказана пеня за несвоєчасну сплату боргу по податкових-повідомленнях рішеннях № /2 та №/2 від 31.07.2006 року не є предметом розгляду у даній справі, оскільки позивач 09.10.2008 року змінив свої позовні вимоги (а.с.34-38, том 1).

За наведених обставин зібраними у справі доказами підтверджується доводи відповідача щодо оплати суми грошового зобов`язання, яка виникла на підставі поданих відповідачем розрахунків з акцизного збору за період нарахованої податковим органом за період листопад - грудень 2007року, січень серпень 2008 року на суму 26 532169,81 грн та пені нарахованої за несвоєчасну сплату самостійно визначених зобов`язань з акцизного збору в 2007-2008 роках у розмірі 595939,83 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати прийняттям нового відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Нафтохімік Прикарпаття задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у справі №2а-2487/08/0970 скасувати та прийняти нову постанову, якою першому заступнику прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (правонаступником якого є Головне управління ДФС в Івано-Франківській області) в задоволенні позову про стягнення боргу з Публічного акціонерного товариства Нафтохімік Прикарпаття, який виник за розрахунками з акцизного збору за період листопад - грудень 2007 року, січень серпень 2008року на суму 26 532169,81 грн та пені нарахованої за несвоєчасну сплату самостійно визначених зобов`язань з акцизного збору в 2007-2008 роках у розмірі 595939,83 грн -відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. У випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 26 вересня 2019 року.