Справа № 560/2408/19
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2408/19
РІШЕННЯ
іменем України

26 вересня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ухвали від 05.08.2019, суд відкрив спрощене провадження без повідомлення учасників справи за позовом ОСОБА_1 від 26.07.2019, в якому позивач просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову у призначенні одноразової грошової ОСОБА_1 , викладене в пункті 74 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 40 від 29 березня 2019 року; 2) зобов`язати Міністерство оборони України виплатити ОСОБА_1 , передбачену ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням первинної інвалідності другої групи, що настала внаслідок травми, контузії та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 300 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, у якому здійснюватиметься виплата.

В обґрунтування позову зазначає, що звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, однак у квітні 2019 року дізнався, що згідно Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 40 від 29 березня 2019 року, йому відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги. Вважає таку відмову незаконною та необгрунтованою, оскільки йому 01.10.2018 вперше встановлено другу групу інвалідності, яка є первинною та не підпадає під критерії, у ч. 4 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

12.08.2019 до суду поступили пояснення щодо позову №11/1937 від 08.08.2019, в яких Хмельницький обласний військовий комісаріат просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що рішення про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, було доведено останньому через Городоцький районний військовий комісаріат. Зазначає, що Хмельницький обласний військовий комісаріат діяв та діє у відповідності до вимог чинного законодавства, в даному випадку до вимог Порядку, що і підтверджує ОСОБА_1 в своїй позовній заяві (арк. спр. 60-61).

22.08.2019 до суду поступив відзив на позовну заяву №1000 від 19.08.2019, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що право на отримання одноразової грошової допомоги, можливість отримання її доплати, а не самої допомоги, у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності, обмежене дворічним строком. В спірних правовідносинах дана умова не дотримана, оскільки між встановленням позивачу 10% втрати професійної працездатності без встановлення інвалідності та встановленням II групи інвалідності минуло більше 2-х років (арк. спр. 68-70).

02.09.2019 до суду поступила відповідь на відзив від 28.08.2019, в якій позивач вказує, що його право на одноразову грошову допомогу не може підлягати часовим обмеженням і залежати від того чи пройшов дворічний термін з часу первинного огляду і встановлення відсотка втрати працездатності, оскільки першочергово є встановленим той факт отримання незворотних негативних змін стану здоров`я внаслідок перебування на військовій службі (арк. спр. 78-80).

Ухвалою від 03.09.2019, суд залишив без задоволення клопотання ОСОБА_1 від 28.08.2019 про витребування доказів з Хмельницького обласного центру медико-соціальної експертизи (арк. спр. 85-86).

З`ясувавши обставини, на які учасники справи покликаються як на підставу своїх вимог, так і заперечень, оцінивши надані докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

ОСОБА_1 з 23.07.2014 по 05.09.2014, з 25.01.2015 по 09.02.2015, з 21.06.2015 по 28.06.2015, з 30.06.2015 по 21.09.2015, з 11.10.2015 по 14.12.2015, з 15.12.2015 по 27.02.2016, з 23.06.2016 по 18.09.2016, з 09.10.2016 по 25.12.2016, з 03.01.2017 по 18.02.2017, з 01.03.2017 по 22.05.2017, з 10.06.2017 по 16.06.2017, з 31.10.2017 по 16.11.2017, з 24.11.2017 по 31.12.2017, з 21.01.2018 по 22.04.2018, з 26.04.2018 по 28.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 31.05.2018 № 4696 (арк. спр. 48).

З довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 31.03.2015 № 2205 вбачається, що сержант ОСОБА_1 09.02.2015 отримав мінно-вибухову травму, множинні вогнепальні сліпі непроникаючі осколкові поранення м`яких тканин грудної клітки (арк. спр. 24).

Згідно з витягом з протоколу засідання ВЛК Центрального регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 111 від 22.04.2015, травма, так, пов`язана із виконанням обов`язків військової служби (арк. спр. 25).

Відповідно до Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого серії ЖИА № 004842 від 17.06.2015, позивачу встановлено 10% втрати працездатності у зв`язку з травмою, так, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, без встановлення інвалідності (арк. спр. 40).

Згідно з витягом з протоколу засідання Центральної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 2192 від 09.08.2018, мінно-вибухова травма (09.02.2015), множинні вогнепальні сліпі непроникаючі осколкові поранення м`яких тканин грудної клітки ОСОБА_1 призвела до розвитку, зокрема, наслідків ЗЧМТ у вигляді постконтузійної сицефалопатії ІІ ст. та захворювання. Травма, контузія та захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини (арк. спр. 49).

Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1107453 від 01.10.2018, позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 01.10.2018, причина: травма, контузія та захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини (арк. спр. 54).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , яке видано 14.08.2018 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (арк. спр.15).

Отже, позивач: 1) 09.02.2015 отримав мінно-вибухову травму, множинні вогнепальні сліпі непроникаючі осколкові поранення м`яких тканин грудної клітки, пов`язані із виконанням обов`язків військової служби; 2) 17.06.2015 встановлено 10% втрати працездатності у зв`язку з травмою, так, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, без встановлення інвалідності; 3) 01.10.2018 встановлено ІІ групу інвалідності.

Відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 40 від 29 березня 2019 року, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Зазначено, що враховуючи те, що між первинною втратою працездатності, яка визначалася у відсотках та втратою працездатності у вигляді встановлення ІІ групи інвалідності пройшов термін понад 2 роки, немає підстав для призначення одноразової грошової допомоги. Допомога у зв`язку з встановленням 10% втрати працездатності виплачена в сумі 8526,00 гривень (арк. спр. 16).

Отже, після звернення позивача до відповідача у листопаді 2018 року, як він вказує у позові, 29.03.2019 ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги. З часу встановлення позивачу 10% втрати працездатності - 17.06.2015 до часу встановлення ІІ групи інвалідності - 01.10.2018, пройшло більше 3-х років.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІІ (далі - Закон №2232-ХІІІ).

Відповідно до ст. 41 Закону №2232-ХІІІ, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-ХІІ), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 16-3 Закону, у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам. Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Пунктом 9 ст. 16-3 Закону №2011-ХІІ, встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерв (далі - Порядок №975).

Відповідно до абз. 2 п. 3 Порядку №975, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 1 п. 6 Порядку №975 передбачено, що військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Згідно з п. 8 Порядку №975, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

Відповідно до п. 12 Порядку № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що право на отримання одноразової грошової допомоги, можливість отримання її доплати, а не самої допомоги, у зв`язку зі встановленням вищої групи інвалідності чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності, обмежене дворічним строком.

Отже, позивачу виплачувалась одноразова грошова допомога в сумі 8526 грн у зв`язку із встановленням 17.06.2015 10% втрати професійної працездатності без встановлення інвалідності, тому суд приходить до висновку, що позивач скористався своїм правом на отримання одноразової допомоги у випадку встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, передбаченим статтею 16 Закону №2011-ХІІ.

В свою чергу, встановлення 01.10.2018 позивачу, за наслідками огляду ІІ групи інвалідності внаслідок травми, контузії та захворювання, пов`язаних із захистом Батьківщини, тобто після спливу дворічного терміну, з моменту встановлення 10% втрати працездатності (17.06.2015), не дає позивачу права на отримання одноразової грошової допомоги у збільшеному розмірі.

Така позиція суду узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини, яка підлягає застосуванню згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України.

Європейський суду з прав людини у п. 36 по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п.30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року).

Відтак, рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом засідання комісії прийнято в порядку, у спосіб та в межах наданих законом повноважень.

Крім цього, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09 грудня 1994 року, пункт 29). Тобто, у цій адміністративній справі, суд приймає рішення на підставі доказів, враховуючи характер спірних правовідносин, і дає відповіді на ті аргументи сторін, які стосуються предмету цього судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач не довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, довів, що діяв у межах закону відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, так як пройшло більше 3-х років між первинною втратою працездатності, яка визначалася у відсотках та втратою працездатності у вигляді встановлення ІІ групи інвалідності позивачу (17.06.2015 - 01.10.2018), тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 26.07.2019 залишити без задоволення.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26 вересня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Міністерство оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168 , код ЄДРПОУ - 00034022)
Головуючий суддя А.І. Петричкович