Справа № 826/11330/17
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Кучми А.Ю. та Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Доник М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2019 року, яке оголошене о 12 год. 28 хв. та складене у повному обсязі 10 червня 2019 року, у справі за адміністративним позовом Національного антикорупційного бюро України до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Національної асоціації адвокатів України та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, за участю третіх осіб - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року Національне антикорупційне бюро України звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 24 лютого 2017 року та рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 14 липня 2017 року № VІІ-024/2017 та № VІІ-025/2017.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2019 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник зазначає, що адвокати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допускали поведінку, яка свідчить про нехтування своїми обов`язками адвоката, неповагу до суду та принципів і основних засад здійснення адвокатської діяльності.

Від Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області надійшли відзив на апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України, у яких зазначається про те, що дії адвокатів ОСОБА_1. та ОСОБА_2. відповідали інтересам підзахисних і були єдиним можливим способом усунення порушень прав їхніх підзахисних.

Представник третьої особи ОСОБА_2 також подала відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому просила звернути увагу на те, що діями адвокатів не були порушені права підзахисних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується заявами цих осіб. Натомість доводи апеляційної скарги не підтверджені належними доказами.

Під час судового засідання представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладений у ній.

Представники відповідачів та третьої особи ОСОБА_2 . в судовому засіданні заперечували проти апеляційної скарги та просили суд відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явився та причини неявки суду не повідомив. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності третьої особи - ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2019 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що детектив Першого підрозділу детективів Головного підрозділу Національного антикорупційного бюро України Полховська Н.М. звернулася до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва зі скаргою від 08 серпня 2016 року № 041-252/26418 на дії адвоката ОСОБА_1. та зі скаргою від 08 серпня 2016 року № 041-252/26420 на дії адвоката ОСОБА_2.

Зазначені скарги були передані на розгляд до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області.

Рішеннями Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 24 лютого 2017 року дисциплінарні справи відносно адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були закриті.

Рішеннями Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 14 липня 2017 року № VІІ-024/2017 та № VІІ-025/2017 зазначені рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області були залишені без змін.

Не погоджуючись із рішеннями Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області та Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за результатами розгляду скарг на адвокатів ОСОБА_1. та ОСОБА_2., Національне антикорупційне бюро України звернулося до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Національного антикорупційного бюро України, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі в повній мірі дослідили фактичні обставини справи та надали належну оцінку доказам, а також прийняли обґрунтовані рішення про закриття дисциплінарних справ та про залишення таких рішень без змін.

Також суд першої інстанції врахував, що клієнти зі скаргами на дії адвокатів ОСОБА_1. та ОСОБА_2. не зверталися. Крім того підзахисні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали пояснення, згідно з якими дії адвокатів відповідали їхнім інтересам.

Суд першої інстанції також зазначив, що під час судових засідань 25 червня 2016 року та 28 липня 2016 року до адвокатів ОСОБА_1. та ОСОБА_2. внаслідок дій із складання повноважень захисників судом не було застосовано будь-яких попереджень, питання щодо притягнення захисників до відповідальності, встановленої законом, судом також не ставилось.

Додатково суд першої інстанції зазначив, що під час судового розгляду справи не встановлено, що Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області неповно розглянуто скарги детектива Національного антикорупційного бюро України.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Зазначений Закон також визначає підстави та порядок притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Положеннями ч. 2 ст. 34 вказаного Закону передбачено, що дисциплінарним проступком адвоката є, зокрема, порушення присяги адвоката України; порушення правил адвокатської етики; невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Оскаржувані рішення були прийняті за результатами розгляду скарги детектива Першого підрозділу детективів Головного підрозділу Національного антикорупційного бюро України Полховської Н.М.

Підставою для звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури зі скаргами на дії адвокатів ОСОБА_1. та ОСОБА_2. стало те, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002. У ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження було повідомлено про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , захисниками яких були адвокати ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У скаргах від 08 серпня 2016 року № 041-252/26418 та № 041-252/26420 зазначено, що 25 червня 2016 року під час розгляду Солом`янським районним судом м. Києва клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України про обрання запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склали з себе повноваження захисників підозрюваного та покинули залу судового засідання. Зазначена обставина стала підставою для оголошення перерви у судовому засіданні.

Додатково у скарзі від 08 серпня 2016 року № 041-252/26418 зазначено, що адвокат ОСОБА_1 28 липня 2016 року під час розгляду Солом`янським районним судом м. Києва клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 без належних на те підстав та вмотивованого обґрунтування своєї правової позиції відмовився від участі в судовому засіданні та покинув залу судового засідання.

На думку скаржника, подібна поведінка адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суперечить ст. 8 Правил адвокатської етики та присязі адвоката.

Приймаючи рішення від 24 лютого 2017 року про закриття дисциплінарних справ відносно адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області виходила з того, що під час проведення судового засідання 25 червня 2016 року підозрюваний ОСОБА_6 перебував у безпорадному (непритомному) стані, який не дозволяв йому скористатися своїм правом на безпосередню (самостійну участь) в судовому засіданні, а також скористатися процесуальними правами, передбаченими ст. 42 КПК України. У свою чергу слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотань про відкладення судового засідання у зв`язку зі станом здоров`я підозрюваного. Адвокати ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з огляду на стан ОСОБА_6 , були позбавлені можливості погоджувати правову позицію з підзахисним та здійснювати його належний захист під час кримінального провадження. У зв`язку з цим Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області прийшла до висновку про те, що дії адвокатів у судовому засіданні 25 червня 2016 року були вчинені з дотриманням принципу домінантності інтересів підзахисного, з метою недопущення порушення прав підозрюваного та у спосіб, що не заборонений законодавством.

Такі висновки були зроблені за результатами дослідження скарг від 08 серпня 2016 року № 041-252/26418 та № 041-252/26420, запису судового засідання від 25 червня 2016 року, письмових пояснень ОСОБА_6 .

Щодо скарги на дії захисника ОСОБА_7 у рішенні про закриття дисциплінарної скарги зазначено, що 28 липня 2016 року підозрювана ОСОБА_7 заявила клопотання про виклик у судове засідання адвоката АО «АВЕР ЛЄКС» ОСОБА_2. для здійснення її захисту. На думку Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, підозрювана заявила про своє бажання щодо участі у справі іншого захисника. Адвокат ОСОБА_1 у зв`язку із заявою підозрюваної про необхідність заміни її захисника та з огляду на необхідність ознайомлення з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, просив слідчого суддю перенести судове засідання. Однак у задоволенні клопотання про перенесення судового засідання було відмовлено, а клопотання про заміну захисника підозрюваної залишилося нерозглянутим. Заяви адвоката ОСОБА_1. про відвід слідчого судді та оголошення перерви для складання акту про неможливість продовження судового процесу були відхилені. У зв`язку з цим Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області прийшла до висновку про те, що дії адвокатів у судовому засіданні 28 липня 2016 року були зумовлені необхідністю реагування на дії слідчого судді у спосіб, який не заборонений законодавством.

Такі висновки були зроблені за результатами дослідження скарги від 08 серпня 2016 року № 041-252/26418, запису судового засідання від 28 липня 2016 року, письмових пояснень ОСОБА_7

Звертаючись до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури зі скаргою на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області від 24 лютого 2016 року, детектив Першого підрозділу детективів Головного підрозділу Національного антикорупційного бюро України Полховська Н.М. вказувала на те, що дисциплінарною палатою не надано належну оцінку доказам та доводам, які зазначені нею в скаргах, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення. Зокрема, у скаргах зазначено, що дисциплінарна палата не врахувала висновок судово-медичної експертизи стану здоров`я підозрюваного, згідно з яким ОСОБА_6 симулює наявність у нього проявів захворювання. Також скаржник зазначила, що відмова слідчого судді у задоволенні клопотання захисника не є підставою для виходу із зали судового засідання та залишення підозрюваного без належної правової допомоги.

Згідно з рішеннями від 14 липня 2017 року № VІІ-024/2017 та № VІІ-025/2017 Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури погодилася з висновками Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області про відсутність в діях адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразового грубого порушення Правил адвокатської етики.

У відповідності до абз.абз. 1, 2 ч. 2 ст. 40 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб. Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, мають право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правовою допомогою адвоката.

Згідно з ч. 1 ст. 41 вказаного Закону за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачі належним чином дослідили та надали оцінку доводам, що були надані адвокатами, стосовно яких здійснювалася перевірка та особою, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвокатів. За результатами розгляду відповідних скарг відповідачі прийняли законні та обґрунтовані рішення.

Вимоги апеляційної скарги про скасування рішення суду від 03 червня 2019 року обґрунтовані тим, що суд першої інстанції надав неналежну оцінку доводам та доказам, які були надані до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області на підтвердження допущення адвокатами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразового грубого порушення Правил адвокатської етики та присяги адвоката.

Так, в апеляційній скарзі Національне антикорупційне бюро України вказує на те, що відповідачі при прийнятті рішень безпідставного не врахували висновок судово-медичної експертизи № 133-2016/о від 18 липня 2016 року, згідно з яким ОСОБА_6 симулює наявність у нього проявів захворювання - об`єктивний стан центральної (головного та спинного мозку) та периферичної нервової системи ОСОБА_6 дозволяє повністю спростувати наявність порушення як мозкового, так і спинномозкового кровообігу і будь-яких їх проявів, а також дозволяє самостійно рухатися/переміщуватися в просторі та мати будь-які соціальні контакти.

Оцінюючи обґрунтованість зазначених доводів, колегія суддів враховує, що у скаргах на дії адвокатів ОСОБА_1. та ОСОБА_2. були відсутні посилання на зазначений висновок.

Разом з тим, засвідчена копія висновку № 133-2016/о від 18 липня 2016 року була передана голові Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області 10 січня 2017 року, тобто до прийняття рішень від 24 лютого 2017 року про закриття дисциплінарних справ відносно адвокатів.

В оскаржуваних рішеннях відповідачів відсутні посилання на зазначений висновок як окремий доказ у дисциплінарних справах.

Перевіряючи вплив зазначеного доказу на результати розгляду скарг детектива Першого підрозділу детективів Головного підрозділу Національного антикорупційного бюро України Полховської Н.М., колегія суддів враховує, що висновок № 133-2016/о від 18 липня 2016 року був складений за результатами обстеження ОСОБА_6 у період з 07 по 18 липня 2016 року, тобто після подій, зазначених у скаргах.

Отже, зазначений висновок не є належним доказом у дисциплінарних справах відносно адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , адже не містить інформації про стан здоров`я ОСОБА_6 станом на 25 червня 2016 року.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що адвокати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при прийнятті рішень щодо способів захисту інтересів клієнта враховували стан його здоров`я на час проведення судового засідання, який був визначений ними самостійно під час взаємодії з ОСОБА_6 .

За відсутності висновку судово-медичної експертизи, в адвокатів були відсутні підстави вважати, що підзахисний симулює прояви захворювання.

Отже, посилання позивача на висновок № 133-2016/о від 18 липня 2016 року як на доказ протиправності дій адвокатів є необґрунтованими.

Також позивач в апеляційній скарзі вказує на те, що дії адвокатів ОСОБА_1. та ОСОБА_2. щодо самовільного залишення залів судового засідання 25 червня та 28 липня 2016 року свідчать про порушення присяги адвоката та ст. 8 Правил адвокатської етики.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особа, стосовно якої радою адвокатів регіону прийнято рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, не пізніше тридцяти днів з дня прийняття цього рішення складає перед радою адвокатів регіону присягу адвоката України такого змісту: «Я, (ім`я та прізвище), урочисто присягаю у своїй адвокатській діяльності дотримуватися принципів верховенства права, законності, незалежності та конфіденційності, правил адвокатської етики, чесно і сумлінно забезпечувати право на захист та надавати правову допомогу відповідно до Конституції України і законів України, з високою відповідальністю виконувати покладені на мене обов`язки, бути вірним присязі».

Згідно зі ст. 8 Правил адвокатської етики, що були затверджені Установчим З`їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року та діяли на час виникнення спірних правовідносин (далі - Правила адвокатської етики), у межах дотримання принципу законності адвокат зобов`язаний у своїй професійній діяльності виходити з переваги інтересів клієнтів перед своїми власними інтересами, інтересами колег, партнерів, співробітників, законних представників клієнтів або їх опікунів, піклувальників та інших осіб, а також перед будь-якими іншими міркуваннями. Адвокат має, за можливості, сприяти позасудовому врегулюванню спорів між клієнтом та іншими особами, а вразі неможливості цього, застосовувати всі законні засоби ефективного вирішення спору на користь клієнта.

Зміст вимоги щодо дотримання законності визначений у ст. 6 Правил адвокатської етики. Вказана норма передбачає, що у своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності. Адвокат не може давати клієнту поради, свідомо спрямовані на полегшення скоєння правопорушень, або іншим чином умисно сприяти їх скоєнню його клієнтом або іншими особами. Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам. У своєму приватному житті адвокат також зобов`язаний дотримуватися закону, не вчиняти правопорушень і не сприяти зумисно їх скоєнню іншими особами.

В апеляційній скарзі представник Національного антикорупційного бюро України зазначає норми Кримінального процесуального кодексу України та Правил адвокатської етики, відповідно до яких захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені законом та додержуватися порядку в судовому засіданні.

Скаржник вказує на те, що дії адвокатів ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у судових засіданнях 25 червня та 28 липня 2016 року вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Правил адвокатської етики - не відповідали.

При вирішенні апеляційної скарги колегія суддів виходить із того, що для цілей перевірки наявності підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності, дії адвоката слід оцінювати з точки зору необхідності дотриманням балансу між чітким дотриманням вимог процесуального закону та недопущенням настання несприятливих наслідків для інтересів клієнта, а також з урахуванням обставин, за яких такі дії були вчинені.

Перевіряючи обґрунтованість рішень відповідачів, суд першої інстанції вірно врахував рішення Європейського суду з прав людини від 31 січня 2014 року у справі «Тарасов проти України», відповідно до якого право обвинуваченого за ст. 6 Конвенції на ефективну участь у судовому розгляді його справи включає в себе не лише право відвідувати, але й також чути та розуміти хід провадження. Властиві самому поняттю змагального провадження, ці права можуть бути виведені з права обвинуваченого, зокрема зазначеного у п. 3 ст. 6 Конвенції «захищати себе особисто». «Ефективна участь» у цьому контексті означає, шо обвинувачений розуміє загалом характер провадження та ступінь важливості предмету спору для нього, включаючи обсяги будь-яких санкцій, що можуть бути застосовані. Він також повинен мати можливість пояснити захисникам свою версію перебігу подій, вказати на усі свідчення, з якими він не погоджується, та повідомити про будь-які факти, що мають бути наведені на його захист. Обставини справи можуть вимагати Договірних держав вжиття позитивних заходів для надання обвинуваченому можливості брати ефективну участь у судових засіданнях.

Також суд першої інстанції врахував, що відповідно до ст. 59 Конституції України кожному гарантовано право на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав.

Згідно з ч. 1 ст. 48, ч. 1 ст. 54 Кримінального процесуального кодексу України захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним до участі у кримінальному провадженні. Підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

З огляду на те, що дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були спрямовані на захист прав підзахисних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на особисту участь у судовому розгляді та вільний вибір і заміну захисника, колегія суддів погоджується із висновками відповідачів та суду першої інстанції про відсутність підстав для притягнення адвокатів до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів також враховує, що особа, яка ініціювала дисциплінарні провадження та адвокати, щодо яких порушено дисциплінарні справи, були учасниками кримінального провадження, а зазначені у скаргах дії мали місце у судовому засіданні та стосувалися інтересів підозрюваних у кримінальному провадженні.

Доводи поданих до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області скарг детектива ґрунтуються на її власній оцінці дій адвокатів та їх впливу на права й інтереси підзахисних, а також на суд.

У зв`язку з цим колегія суддів погоджується із висновками відповідачів про те, що для правильного вирішення скарг необхідно враховувати ставлення підзахисних до дій адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Судом встановив, що до матеріалів дисциплінарних справ були приєднані письмові пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7

ОСОБА_6 вказував на те, що вжиті адвокатами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заходи під час судового засідання 25 червня 2016 року були єдиним законним способом захистити його права та не дали можливість розглянути питання про обрання йому запобіжного заходу - тримання під вартою без його участі (під час перебування у непритомному стані) та без ознайомлення з суттю підозри, правами.

Письмові пояснення ОСОБА_7 свідчать, що порушення її прав як підзахисної з боку адвоката ОСОБА_1. вчинено не було. Навпаки дії адвоката були спрямовані на дотримання інтересів підозрюваної та забезпечення її права на свободу вибору захисника.

Також суд першої інстанції вірно врахував повноваження слідчого судді щодо вжиття заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 321 КПК України головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 330 КПК України у разі невиконання розпорядження головуючого прокурором чи захисником головуючий робить їм попередження про відповідальність за неповагу до суду.

Положеннями ч. 4 ст. 330 КПК України передбачено, що за неповагу до суду винні особи притягуються до відповідальності, встановленої законом. Питання про притягнення особи до відповідальності за прояв неповаги до суду вирішується судом негайно після вчинення порушення, для чого в судовому засіданні оголошується перерва.

Разом з тим, слідчий суддя за наслідкам дій адвокатів ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у судових засіданнях 25 червня та 28 липня 2016 року не порушував питання щодо притягнення захисників до відповідальності, встановленої законом.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для притягнення адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та скасування оскаржуваних рішень відповідачів - є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги Національного антикорупційного бюро України не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 03 червня 2019 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Кучма

В.В. Файдюк

Постанова складена у повному обсязі 24 вересня 2019 року.