Справа № 420/5558/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5558/18

Суддя першої інстанції Вовченко О.А.

Час та місце ухвалення судового рішення « 16:11», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 07.03.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Осіпова Ю.В., Семенюка Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Гончарової О.О.,

представника позивача Середи В.Ю., представника відповідача Коперсака М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Пром-Будтекстиль» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Пром-Будтекстиль» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2018р. товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Пром-Будтекстиль» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення - рішення від 31.10.2018р. №, яким за порушення пп.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.п.44.1, 44.6 ст.44, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.189 ст.189, абз. «г» п.198.5 ст.198, п.200.1, абз. «б» п.200.4 ст.200, п.201.14 ст.201 ПК України здійснено заниження підприємству суми бюджетного відшкодування ПДВ, заявленого на рахунок платника у банку в розмірі 26225412грн., застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 6556353грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сплата позивачем всіх митних платежів, в тому числі ПДВ під час ввезення товарів в режимі імпорт є достатньою умовою для формування податкового кредиту та відповідно при формуванні від`ємної різниці між податковими зобов`язаннями та податковим кредитом платник податків має безумовне право на відшкодування ПДВ. При цьому, висновки відповідача про порушення товариством норм податкового законодавства щодо не підтвердження заявленої до відшкодування суми ПДВ базуються на припущеннях, а тому податкове повідомлення-рішення винесене за результатами податкової перевірки є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2019р. у задоволенні позову відмовлено з підстав ненадання позивачем контролюючому органу та до суду копій первинних документів на підтвердження реалізації ТМЦ на загальну суму 157352470грн., в тому числі 26225412грн. (втрачених чи відновлених); відсутності доказів, що підтверджують наявність імпортованого товару.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції при вирішені справи обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Пром-Будтекстиль» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 26.02.2016р. №0007650, перебуває на обліку як платник податків в Приморській державній податковій інспекції Південного управління у м.Одесі Головного управління ДФС в Одеській області з 26.02.2019р. та займається наступними видами діяльності: Код КВЕД 13.20 Ткацьке виробництво; Код КВЕД 13.92 Виробництво готових текстильних виробів, крім одягу (основний); Код КВЕД 13.96 Виробництво інших текстильних виробів технічного та промислового призначення; Код КВЕД 15.11 Дублення шкур і оздоблення шкіри; вичинка та фарбування хутра; Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі направлень від 05.10.2018р. №№8831/12-02, 8832/12-02, згідно з пп. 14.1.18 п.14.1 ст.14, пп.20.1.4 п.20.1. ст.20, п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ із змінами та доповненнями, відповідно до наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 05.10.2018р. №7512 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Пром-Будтекстиль» з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість на рахунок платника у банку, який визначений у рядку 20.2.1 по декларації з ПДВ за квітень 2017р. (податкова декларація з податку на додану вартість від 19.05.2017р. №170097061). /т.2 а.с.73-75/

Актом перевірки від 22.10.2018р. №2277/15-32-12-02/40303175 встановлено порушення позивачем вимог Податкового кодексу України (надалі - ПК України) в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по податковій декларації з ПДВ за квітень 2017 року, а саме в порушення пп.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.44.1, 44.6 ст.44, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.189.1 ст.189, абз. «г» п.198.5 ст.198, п.200.1, абз. «б» п.200.4 ст.200, п.201.14 ст.201 ПК України ТОВ «Пром-Будтекстиль» завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ, заявленого на рахунок платника у банку на суму 26225412грн. /т.1 а.с.9-19/

На підставі акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 31.10.2018р. №, яким за порушення пп.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.44.1, 44.6 ст.44, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.189 ст.189, абз. «г» п.198.5 ст.198, п.200.1, абз. «б» п.200.4 ст.200, п.201.14 ст.201 ПК України занижено ТОВ «Пром-Будтекстиль» суму бюджетного відшкодування ПДВ, заявленого на рахунок платника у банку на 26225412грн., застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 6556353грн. /т.1 а.с.62-63/

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо безпідставності позовних вимог виходячи з наступного.

Відносини щодо справляння податків і зборів, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Згідно з пп.20.1.4 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Так, позапланова виїзна перевірка ТОВ «Пром-Будтекстиль» проведена на підставі наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 05.10.2018р. №7512 та направлень від 05.10.2018р. №№8831, 8832, копії яким отримані директором ТОВ «Пром-Будтекстиль» 08.10.2018 року.

Отже, колегія суддів вважає, що податковим органом дотримані вимоги ПК України щодо призначення позапланової виїзної перевірки.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.200.4 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.7 ст.200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.05.2017р. ТОВ «Пром-Будтекстиль» подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2017 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування за квітень 2017 року на суму 26225412грн., яка зареєстрована у реєстрі заяв на відшкодування ПДВ. /т.1 а.с.31-36/

Відповідно до п.200.8 ст.200 ПК України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону

Згідно п.200.10 ст.200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Водночас, приписами п.201.12. ст..201 ПК України визначено, що у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.

Так, на підтвердження обґрунтованості віднесення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість ТОВ «Пром-Будтекстиль» надано митні декларації: 100270001/2016/268500 від 07.09.2016 року, 100270001/2016/269683 від 19.09.2016 року, 100270001/2016/270063 від 20.09.2016 року, 100270001/2016/269671 від 17.09.2016 року, 100270001/2016/268878 від 10.09.2016 року, 100270001/2016/268486 від 07.09.2016 року, 100270001/2016/268689 від 08.09.2016 року, 100270001/2016/268105 від 03.09.2016 року, 100270001/2016/269686 від 17.09.2016 року, 100270001/2016/269687 від 17.09.2016 року, 100270001/2016/268666 від 08.09.2016 року, 100270001/2016/267921 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/267954 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/269489 від 15.09.2016 року, 100270001/2016/268483 від 07.09.2016 року, 100270001/2016/269514 від 15.09.2016 року, 100270001/2016/268708 від 08.09.2016 року, 100270001/2016/267955 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/269673 від 17.09.2016 року, 100270001/2016/269676 від 17.09.2016 року, 100270001/2016/269688 від 19.07.2016 року, 100270001/2016/270008 від 20.09.2016 року, 100270001/2016/270071 від 20.09.2016 року, 100270001/2016/270181 від 21.09.2016 року, 100270001/2016/268100 від 03.09.2016 року, 100270001/2016/267888 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/268097 від 03.09.2016 року, 100270001/2016/268107 від 03.09.2016 року, 100270001/2016/269490 від 15.09.2016 року, 100270001/2016/269503 від 15.09.2016 року, 100270001/2016/268479 від 07.09.2016 року, 100270001/2016/267898 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/267016 від 02.09.2016 року, 100270001/2016/269672 від 17.09.2016 року, 100270001/2016/268023 від 02.09.2016 року, 100270001/2016/269344 від 14.09.2016 року, 100270001/2016/267874 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/268505 від 07.09.2016 року, 100270001/2016/270193 від 21.09.2016 року, 100270001/2016/268109 від 03.09.2016 року, 100270001/2016/268361 від 06.09.2016 року, 100270001/2016/269696 від 17.09.2016 року, 100270001/2016/267878 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/268380 від 06.09.2016 року, 100270001/2016/267894 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/269616 від 16.09.2016 року, 100270001/2016/267931 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/268373 від 06.09.2016 року, 100270001/2016/367913 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/268368 від 06.09.2016 року, 100270001/2016/267922 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/269512 від 15.09.2016 року, 100270001/2016/269682 від 17.09.2016 року, 100270001/2016/270060 від 20.09.2016 року, 100270001/2016/268765 від 09.09.2016 року, 100270001/2016/269677 від 17.09.2016 року, 100270001/2016/270175 від 21.09.2016 року, 100270001/2016/267966 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/270067 від 20.09.2016 року, 100270001/2016/268589 від 07.09.2016 року, 100270001/2016/269333 від 14.09.2016 року, 100270001/2016/267933 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/267952 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/267950 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/267938 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/267970 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/269342 від 14.09.2016 року, 100270001/2016/267927 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/268494 від 07.09.2016 року, 100270001/2016/267875 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/270073 від 20.09.2016 року, 100270001/2016/269666 від 17.09.2016 року, 100270001/2016/268872 від 10.09.2016 року, 100270001/2016/267872 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/268502 від 07.09.2016 року, 100270001/2016/269200 від 13.09.2016 року, 100270001/2016/269341 від 14.09.2016 року, 100270001/2016/268886 від 10.09.2016 року, 100270001/2016/268410 від 06.09.2016 року, 100270001/2016/268697 від 08.09.2016 року, 100270001/2016/268491 від 07.09.2016 року, 100270001/2016/268370 від 06.09.2016 року, 100270001/2016/268106 від 03.09.2016 року, 100270001/2016/267946 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/270051 від 20.09.2016 року, 100270001/2016/268110 від 03.09.2016 року, 100270001/2016/268703 від 08.09.2016 року, 100270001/2016/268884 від 10.09.2016 року, 100270001/2016/269314 від 14.09.2016 року, 100270001/2016/268108 від 03.09.2016 року, 100270001/2016/268353 від 06.09.2016 року, 100270001/2016/270184 від 21.09.2016 року, 100270001/2016/268885 від 10.09.2016 року, 100270001/2016/268587 від 07.09.2016 року, 100270001/2016/269665 від 17.09.2016 року, 100270001/2016/269336 від 14.09.2016 року, 100270001/2016/267913 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/269674 від 17.09.2016 року, 100270001/2016/268707 від 08.09.2016 року, 100270001/2016/268664 від 08.09.2016 року, 100270001/2016/269471 від 15.09.2016 року, 100270001/2016/269678 від 17.09.2016 року, 100270001/2016/267919 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/269515 від 15.09.2016 року, 100270001/2016/268103 від 03.09.2016 року, 100270001/2016/268020 від 02.09.2016 року, 100270001/2016/269698 від 18.09.2016 року, 100270001/2016/268657 від 08.09.2016 року, 100270001/2016/268350 від 06.09.2016 року, 100270001/2016/269668 від 17.09.2016 року, 100270001/2016/268644 від 08.09.2016 року, 100270001/2016/268700 від 08.09.2016 року, 100270001/2016/268102 від 03.09.2016 року, 100270001/2016/267964 від 01.09.2016 року, 100270001/2016/269199 від 13.09.2016 року, інвентаризаційну відомість №1 товарно-матеріальних цінностей на балансі підприємства на 28.04.2017р., акт інвентаризації активів та зобов`язань від 02.07.2019р. /т.1 а.с.66-250, т.2 а.с.1-50, т.5 а.с.36-57, 126-134/

Як вбачається з акту податкової перевірки від 22.10.2018р. №2277/15-32-12-02/40303175 аналізом господарської діяльності позивача за вересень 2016 року податковим органом встановлено, що згідно декларації з ПДВ за вказаний період було імпортовано товарів на загальну суму 131129000,59грн., сума ПДВ, сплачена митним органам становила 26225000,92грн.

Тобто, податковим органом визнається сплата позивачем відповідних сум ПДВ при ввезенні товарів на митну територію України згідно вищезазначених митних декларацій.

Крім того, позивачем надано до суду договори купівлі-продажу, поставки, реєстри ВМД, що підтверджують наявність відповідних відносин щодо придбання товарів у контрагентів, їх ввезення на митну територію України, а також видаткові та податкові накладні, які свідчать про часткову реалізацію придбаного товару. /т.3 а.с.29-252, т.4 а.с.1-254, т.5 а.с.1-35/

Згідно висновку експертного дослідження від 01.07.2019р. №8Е дані актів інвентаризації активів та зобов`язань ТОВ «Пром-Будтекстиль» від 01.05.2017р. та від 01.11.2018р. щодо фактичних залишків товару на складі у кількості 2091364кг на суму 131127058,39грн., підтверджуються первинними документами та даними бухгалтерського обліку по балансовому рахунку 281 «Товари на складі» за досліджуємий період; сума сплаченого податку на додану вартість ТОВ «Пром-Будтекстиль» при ввезенні товару на митну територію України більше суми заявленого платником податку у Податковій декларації за квітень 2017р. бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку на 505,57грн. По результатам проведення дослідження наданих матеріалів та із урахуванням вимог п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.200.4 ст.200, п.201.12 ст.201 ПК України та Порядку №21 сума бюджетного відшкодування у розмірі 26225412грн. наведена у рядку 20.2 (Д3, Д4) та рядку 20.2.1 Податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Пром-Будтекстиль» за квітень 2017, що підлягає зарахуванню на рахунок платника у банку у розмірі 26225412грн. документально та нормативно підтверджується. /т.5 а.с.94-125/

Відповідно до договору суборенди від 12.08.2016р. укладеного між ПП «Плутос-2013» (суборендодавець) та ТОВ «Пром-Будтекстиль» (суборендар), суборендар зобов`язується передати суборендареві, а суборендар зобов`язується прийняти у тимчасове користування (суборенду) приміщення, визначене у договорі, за плату та на обумовлений строк. Приміщення, яке передається в суборенду за договором, знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 1а, а саме приміщення за літерою 3 на першому поверсі, загальною площею 1500кв.м. Приміщення надається під склад.

Згідно акту №1 прийому-передачі за договором суборенди від 12.08.2016р. суборендодавець передає, а суборендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 1а, приміщення за літерою 3 загальною площею 1500кв.м., призначеного під склад. /т.5 а.с.27-32/

Отже, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції, податкового органу щодо відсутності у позивача первинної бухгалтерської документації, відповідних складських приміщень, де зберігаються імпортовані товари.

Щодо твердження податкового органу про ненадання до перевірки первинних бухгалтерських документів колегія суддів приходить до наступних висновків.

10.09.2018р. Головним управлінням ДФС в Одеській області за №12906/10-15-32-12-03- направлено до ТОВ «Пром-Будтекстиль» запит «Про надання оригіналів документів та проведення інвентаризації», який отримано позивачем 08.10.2018р. /т.2 а.с.89-91/

Також під час проведення перевірки позивачем 08.10.2018 року отримано аналогічний за змістом запит «Про надання оригіналів документів та проведення інвентаризації». /т.2 а.с.76-77, 92-93/

Так, у вищевказаних запитах контролюючий орган просив позивача надати до перевірки матеріали інвентаризації а також оригінали документів, які стали підставою для декларування бюджетного відшкодування ПДВ (від`ємного значення з ПДВ) по декларації з ПДВ за квітень 2017 року, а саме: договори, контракти; первинні документи щодо придбання (одержання) товарів/матеріалів (робіт/послуг): накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, шляхові листи або інші документи, акти виконаних робіт, рахунки-фактури, розрахунки коригування до податкових накладних, довідки про вартість виконаних робіт та затрат, акти прийому виконаних робіт, підсумкові відомості ресурсів, підсумкові відомості ресурсів до кожного договору підряду, локальні кошториси на роботи, тощо; наказ про облікову політику підприємства; за вказаний період картки рахунків з контрагентами, у разі закриття розрахунків третьою особою, документи, що підтверджують ці розрахунки; документи, що підтверджують розрахунки за. отримані товари/матеріали (роботи/послуги) (банківські виписки та інше), стан взаєморозрахунків з постачальниками/підрядниками, субпідрядникам», а також наявність дебіторської та кредиторської заборгованості станом на початок перевіряємого періоду, на кінець перевіряємого періоду, та на момент надання інформації; наявність необхідних ліцензій (сертифікатів), дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, інших дозвільних документів тощо; інформацію про наявність власних/орендованих офісних, складських приміщень (при наявності орендованих - документи, що підтверджують надання майна в оренду, площа орендованих приміщень та сума орендної плати із зазначенням адреси та орендодавця (назва, код ЄДРПОУ), у разі наявності; наявність у підприємства власних/орендованих виробничих потужностей, транспортних засобів (при наявності орендованих - документи, що підтверджують надання майна в оренду); оборотно-сальдові відомості по бухгалтерських рахую ах 10,15,20,23,26,28,36,63,31,68,70,311,91,92,93,94,95 інші; сертифікати якості, сертифікати походження, сертифікати відповідності; відображення у бухгалтерському обліку операцій за відповідні періоди; умови зберігання (наявність власних або орендованих складських приміщень) та транспортування (наявність власних або орендованих транспортних засобів) товарно-матеріальних цінностей; результати проведення останньої інвентаризації ТМЦ, основних засобів, грошових коштів та інвентаризації у місяці заявленої до відшкодування суми ПДВ (накази, акти, інвентаризаційні відомості, тощо); калькуляції собівартості виготовленої продукції (наданих послуг), тощо; інші документи за вимогою перевіряючих.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч.ч.1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи є лише одними із видів документів на підставі яких проводиться документальна перевірка та які є підставами для висновків під час її проведення.

Представник позивача у судовому засіданні посилався на неможливість проведення контролюючим органом перевірки у зв`язку із втратою позивачем первинних документів та неодноразовим повідомленням про це податкового органу під час проведення перевірки.

Дії, які повинен вчиняти суб`єкт господарювання у випадку втрати первинних документів, облікових регістрів і звітності, визначені у статті 44 Податкового кодексу України.

Так, згідно п.п.44.3, 44.4, 44.5 ст.44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності. Якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов`язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті. У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Таким чином, терміни проведення перевірки переносяться контролюючим органом тільки у разі неможливості проведення такої перевірки у таких випадках як втрата, пошкодження або дострокове знищення документів.

Аналогічна правова позиції викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019р. (справа №2а-4306/12/1470)

Так, 12.10.2018р. Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт №/15-32-12-02 про ненадання документів щодо підтвердження законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість на рахунок платника у банку, який визначений у рядку 20.2.1 по декларації за квітень 2017 року. З наявних у даному акті пояснень директора ТОВ «Пром-Будтекстиль» вбачається неможливість надання документів на момент проведення перевірки. /т.2 а.с.78/

Тобто, посадовим особам відповідача було відомо про неможливість надання позивачем запитуваних документів для проведення перевірки, однак не вчинено жодних дій для з`ясування причин неможливості їх ненадання та перенесення терміну перевірки.

Як вбачається з листа Приморського відділу поліції в м.Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області від 15.11.2018р. №36/60-60129, заявою від 07.10.2018р. директор ТОВ «Пром-Будтекстиль» ОСОБА_1 зверталася до органів поліції з приводу втрати документів ТОВ «Пром-Будтекстиль»: видаткових накладних, банківських виписок, контрактів, ВМД та інших за 2016-2017 роки. /т.2 а.с.168/

Крім того, листом від 19.10.2018р., до дати складення акту перевірки, директор ТОВ «Пром-Будтекстиль» повідомляла Головне управління ДФС в Одеській області, - орган який проводив позапланову виїзну бухгалтерську перевірку, про втрату первинних бухгалтерських документів.

Таким чином, на момент проведення податкової перевірки первинні бухгалтерські документи ТОВ «Пром-Будтекстиль» за 2016-2017рр. були втрачені, що унеможливлювало їх надання перевіряючим та слугувало обґрунтованою, визначеною законом підставою для обов`язкового перенесення терміну перевірки.

При цьому, посилання суду першої інстанції на порушення позивачем термінів повідомлення контролюючого органу про втрату первинних бухгалтерських документів не спростовує факт неможливості їх надання з поважних причин.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи встановлені судом фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи докази спростовують висновки податкового органу щодо завищення позивачем сум бюджетного відшкодування ПДВ, а тому спірне податкове повідомлення-рішення від 31.10.2018р. № підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Пром-Будтекстиль» задовольнити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 31 жовтня 2018 року №.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Пром-Будтекстиль» () судові витрати у загальному розмірі 1229316 (один мільйон двісті двадцять дев`ять тисяч триста шістнадцять) грн. 17 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 23.09.2019р.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Осіпов Ю.В. Семенюк Г.В.