Справа № 808/2196/16
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 вересня 2019 року

Київ

справа №808/2196/16

адміністративне провадження №К/9901/39347/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2016 (суддя Дуляницька С.М.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 (головуючий суддя Щербак А.А., судді: Баранник Н.П., Дурасова Ю.В.) у справі №808/2196/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» (далі - позивач, товариство) звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС (далі - відповідач, контролюючий орган), в якому просило скасувати рішення № від 23.06.2016, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 548560,00грн. та нараховано пеню у розмірі 36917,34грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю застосування до позивача, як платника єдиного соціального внеску заходів відповідальності, на яких поширюється дія пункту 9-4 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Позивач вказує, що Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введене в дію Рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України», а згідно з підпунктом 8 пункту 4 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» внесені зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», за загальними правилами яких, на час проведення антитерористичної операції суб`єкти господарювання звільняються від обов`язків щодо сплати єдиного внеску до закінчення антитерористичної операції. Оскільки відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у пункті 9-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не застосовуються, підстави для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення відсутні.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення № від 23.06.2016 про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в частині застосування штрафу у розмірі 433227,05грн та нарахування пені у розмірі 35187,34грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний адміністративний суд, виходили з того, що позивач є платником єдиного внеску, який визначений статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», та який у період до 02.02.2015 та в період з 02.02.2015 по 31.12.2015 перебував на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України від 02.09.2014 №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, яка на даний час триває, а отже застосування до позивача штрафних санкцій у вигляді штрафу та пені, передбачених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несвоєчасне виконання обов`язків платника єдиного внеску у вказаному періоді є протиправним.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог, суди дійшли висновку, що оскільки з 01.01.2016 позивач перебуває на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС, а місто Запоріжжя не включене до переліку населених пунктів, де проводиться (проводилася) антитерористична операції, підстави для звільнення позивача від відповідальності позинаючи з 01.01.2016 за несвоєчасну сплату єдиного внеску відсутні. Таким чином оскаржуване рішення в частині застосування до позивача штрафу в розмірі 115333,05грн та пені в розмірі 1730,00грн за несвоєчасну сплату (перерахування) єдиного внеску за січень 2016 року є правомірним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС звернулася з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

5. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» зареєстроване як юридична особа.

В період до 02.02.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» перебувало на обліку у Державній податковій інспекції у Куйбишевському районі міста Донецька; в період з 02.02.2015 по 31.12.2015 - в Жовтневій об`єднаній державній податковій інспекції міста Маріуполя; з 01.01.2016 позивач перебуває на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС.

Посадовими особами Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС в період з 21.06.2016 по 22.06.2016 було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» з питання своєчасності сплати до бюджету сум єдиного соціального внеску за грудень 2014 року, за червень 2015 року, за грудень 2015 року та за січень 2016 року, результати якої оформлено актом від 23.06.2016 № 50/28-04-42-03/32794511.

Перевіркою встановлено, що позивачем в порушення абзацу 1 пункту 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» несвоєчасно проведено сплату зобов`язання єдиного внеску згідно наданого Звіту з єдиного соціального внеску за грудень 2014 року, за червень 2015 року, за грудень 2015 року, за січень 2016 року на загальну суму 2742800,54грн.

За результатами проведеної перевірки, відповідачем, на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» прийнято рішення про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 23.06.2016, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 548560,11грн та нараховано пеню у розмірі 36917,34грн.

З розрахунку пені та штрафних санкцій єдиного соціального внеску вбачається, що контролюючим органом за несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску застосовано:

- за грудень 2014 року - 210239,09грн штрафу та 29433,47грн пені;

- за вересень 2015 року - 196944,32грн штрафу та 3938,89грн пені;

- за грудень 2015 року - 26043,64грн штрафу та 1814,98грн пені;

- за січень 2016 року - 115333,05грн штрафу та 1730,00 грн пені.

Судами також встановлено, що обставини щодо несвоєчасної сплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» у спірному періоді сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, позивачем не заперечуються.

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, 19.09.2014 Торгово-промисловою палатою України на звернення позивача видано сертифікат (висновок) №653 про настання обставин непереборної сили.

Також, встановлено позивачем 10.06.2015 до Жовтневої об`єднаної державної податкової інспекції міста Маріуполя (Приморське відділення) було подано заяву про звільнення останнього від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. У доводах касаційної скарги Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС посилається на те, що під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що стало причиною скасування правомірно прийнятого податкового повідомлення-рішення в частині застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в частині застосування до штрафу у розмірі 433227,05грн та нарахування пені у розмірі 35187,34грн. Зокрема, контролюючий орган посилається на те, що за приписами пункту 9-3 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом, за невиконання обов`язків платника єдиного внеску, не застосовуються до платників єдиного внеску, якщо такі перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, за умови надання до контролюючого органу відповідної заяви. Заява про звільнення позивача від виконання обов`язків платника єдиного внеску, передбачених Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» останнім до відповідача не надавалась. Крім того, позивач не може посилатися на пункт 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» також з тих підстав, що останній не перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція (Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС розташовану у місті Запоріжжя, яке не включено до переліку таких населених пунктів).

8. У свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» у заперечні на касаційну скаргу зазначає, що твердження податкового органу про правомірність застосування до позивача суми штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасно проведено сплату зобов`язання єдиного внеску згідно наданого Звіту з єдиного соціального внеску за грудень 2014 року, за червень 2015 року, за грудень 2015 року є помилковим та спростовується матеріалами справи. Також позивач вказує, що доводи контролюючого органу викладені в касаційній скарзі є ідентичними доводам, на які відповідач посилався в апеляційні скарзі, та які детально було досліджено судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні законних та обґрунтованих рішень. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад податкового правопорушення, та просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

9. Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464.

9.1 Частина перша статті 2.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, бір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

9.2 Частина 2 статті 6.

Платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

9.3. Частини 5,7,8 статті 9.

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування; єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку; платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

9.4. Пункт 9-3 Перехідних положень (з 13.03.2015 у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці» від 02.03.2015 №219-VIII пункт 9-3 постановлено вважати пунктом 9-4.

Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

9.5 Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

10. Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669.

10.1. Стаття 1.

Період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014.

11. Кабінетом Міністрів України 30.10.2014 видано розпорядження №1053-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням же Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р» дію розпорядження Кабінету Міністрів України №1053-р зупинено.

Кабінетом Міністрів України 02.12.2015 прийнято розпорядження №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Відповідно до пунктів 1, 3 Розпорядження №12-75-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (згідно з додатком), та визнано такими, що втратили чинність: Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; Розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VІІ прийнято з метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

13. Платникам єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася АТО надано можливість у період з 14 квітня 2014 року до закінчення АТО або військового чи надзвичайного стану не виконувати встановлені частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обов`язки щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску та до таких платників не застосовуються відповідальність, штрафні та фінансові санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

14. Водночас, Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

15. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

16. Судами попередніх інстанцій у повній мірі встановлено фактичні обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

17. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на момент виникнення недоїмки з єдиного внеску, а саме грудень 2014 року; вересень 2015 року; грудень 2015 року, позивач знаходився на обліку в контролюючих органах, які розташовані на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція.

Підставою для звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його (внеску) вчасної сплати є факт перебування такого платника на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція.

Згідно з вказаними положеннями достатньою підставою, для звільнення від відповідальності за невиконання вимог щодо вчасної сплати єдиного внеску є встановлення факту знаходження платника податку на обліку в податкових органах, розміщених на території проведення АТО.

Місто Маріуполь та місто Донецьк, на території яких розташовані Жовтнева об`єднана державна податкова інспекція міста Маріуполя та Державна податкова інспекція у Куйбишевському районі міста Донецька, в яких на обліку як платник єдиного внеску перебував позивач, входять до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р (чинне).

Водночас, Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

18. Судами попередніх інстанцій обґрунтовано відхилено доводи контролюючого органу, що необхідною умовою для застосування до позивача положень пункту 9-3 Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо незастосування до платників єдиного внеску відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, передбачених Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції є подання з боку позивача заяви про звільнення від сплати єдиного внеску та сертифікату Торгово-промислової палати України, який би підтверджував настання обставин непереборної сили.

При цьому, судами встановлено, що позивачем виконано обов`язок щодо подання таких документів, а саме сертифіката (висновку) Торгово-промислової палати України №653 від 19.09.2014 (висновок) виданий позивачу про настання обставин непереборної сили та заяви від 10.06.2015 з якою позивач звернувся до Жовтневої об`єднаної державної податкової інспекції міста Маріуполя (Приморське відділення) про звільнення останнього від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Доводи ж касаційної скарги за наведеного не дають підстав для висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень в оскаржуваній частині, а тому підстави для скасування ухвалених судових рішень та задоволення касаційної скарги відсутні.

19. Суд зазначає, що контролюючим органом в касаційній скарзі не наведено доводів (обґрунтувань) у чому саме полягає порушення (неправильне застосування) судами норм матеріального права, доводи касаційної скарги є ідентичними тим, які були висловлені в запереченні на позовну заяву та апеляційній скарзі, та з урахуванням яких суди першої та апеляційної інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. Інших обґрунтувань в касаційній скарзі наведено не було.

20. В частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення судів першої та апеляційної інстанцій особами, які беруть участь у справі, не оскаржуються, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним доводам судів у рамках даного касаційного провадження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

21. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи, правильність застосування ними норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Верховний Суд, враховуючи норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суд першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС необхідно залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 у справі №808/2196/16 - без змін.

22. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

23. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 у справі №808/2196/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я. Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова

Судді Верховного Суду