Справа № 340/1003/19
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 340/1003/19
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.06.2019 в адміністративній справі №340/1003/19 , ухвалене суддею Карамазиною Т.М., по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправочинними дії відповідача щодо зменшення йому розміру пенсії за віком із суми 3020,90 грн., яка була встановлена розпорядженням №198949 від 29.11.2016 р. і виплачувалась йому в листопаді-грудні 2016 року та січні 2017 року, до суми 2992,45 грн. встановленої розпорядженням №198949 від 06.02.2017 р. ; скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №198949 від 06.02.2017 р. про зменшення йому розміру пенсії до суми 2992,45 грн. на місяць як самочинне, незаконне та нікчемне; стягнути з відповідача на його користь суму недоплаченої йому пенсії за період з лютого 2017 року по день винесення рішення по цьому позову.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.06.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням суду обгрунтвано тим, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Законами України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.06.2003 р. №1058-IV.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив прийняти нове рішення , яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач, на власний розсуд, змінював в сторону зменшення середньомісячний заробіток позивача, але жодних відомостей, підстав та причин зміни даних сум ці документи не містять, натомість в розпорядженнях від 06.02.2017 , 09.08.2018, 23.02.2019року зазначені дійсні підстави самочинного перерахунку моєї пенсії за віком в сторону зменшення що, спростовує придумки відповідача про наявність рахункової помилки.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, з 14.09.2006 р. отримував пенсію по інвалідності, а з 21.11.2016 р. отримує пенсію за віком на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як встанновлено судом позивачу з 21.11.2016 р. за Розпорядженням №198949 від 29.11.2016 р. призначено пенсію за віком в розмірі 3020,90 грн.

Відповідно до розпорядження №198949 від 06.02.2017 р. проведено перерахунок пенсії, в наслідок чого розмір пенсії склав 2992,45 грн.

Позивач вважає, що якщо внаслідок перерахунку пенсій, розміри нових пенсій пенсіонерів є нижчими ніж розміри попередніх пенсій, за пенсіонерами зберігаються розміри раніше призначених пенсій, тому дії відповідача щодо зменшення його розміру пенсії за віком із суми 3020,90 грн. до 2992,45 грн. є неправочинними, а Розпорядження №198949 від 06.02.2017 р. є незаконним та підлягає скасуванню.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Приписами ч.1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-ІV від 09 березня 2003 року (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (№1058-ІV).

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс= (См*Вс)/100%*12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи або перерахунку пенсії може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

В силу частини 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.

Відповідно до частини 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

В свою чергу, згідно із положеннями абз. 2 пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII у разі, якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням №198949 від 29.11.2016 р. позивачу призначено пенсію за віком в розмірі 3020,90 грн., яка розрахована відповідно до ст.27 Закону №1058-ІV: П = Зп х Кс = 7606,82 х 0,39713 = 3020,9 грн.

Розпорядженням №198949 від 06.02.2017 року позивачу проведено перерахунок пенсії за віком, внаслідок чого розмір пенсії з 21.11.2016 склав 2992,45 грн., П = Зп х Кс = 7535,19 х 0,39713 = 2992,45 грн.

Відповідно до листа Державного підприємства Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України від 01.02.2017 №676, було направлено перелік доробок за версією 17.01 від 31.01.2017 року. До даного листа були надані перелік пенсійних справ по яких було допущено технічні помилки в зв`язку з некоректною роботою програмного забезпечення АСОПД/КОМТЕХ-W, та неправильно визначено розмір пенсії, серед яких і пенсійна справа ОСОБА_1 Технічна помилка була усунута завдяки доробці ПТК Контроль призначення (версія 17.01 від 31.01.2017), за наслідками виправлення технічної помилки розмір пенсії позивача було встановлено на рівні 2992,45 грн., про що зазначено в додатку до листа (а.с.17-18). Внаслідок попереднього перерахунку виникла переплата пенсії з грудня 2016 р. в сумі 28,45 грн., загальна сума переплати за період грудень 2016 по лютий 2017 становить 94,84 грн. (а.с.178). При цьому, дана сума не утримувалася із позивача.

Крім того, як зазначено в письмових поясненнях відповідача , що саме через допущену рахункову помилку при опрацюванні пенсійної справи позивача, внаслідок збою в системі АСОПД/КОМТЕХ, сталася помилка програмного забезпечення, яка призвела до визначення позивачу середньомісячної заробітної плати в розмірі 7606,82 грн. (3263,44 грн. х 2,33092) за рахунок збільшення оптимізації та визначення індивідуального коефіцієнту для обчислення пенсії 2,33902. Після усунення вказаних недоліків та виправлення технічної помилки проведено розрахунок пенсії з тих самих показників та індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії склав 2,30897. Тому розмір заробітної плати склав 7535,19 грн. (3263,44 х 2,30897), де 3264,33 середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2013-2014 року; 2,30897 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати (а.с.227-229).

Таким чином, суд апеляційної інстнції погоджується з висновком суду першої інстнції, що фактично перерахунку пенсії позивача розпорядженням від 06.02.2017 року у розумінні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.06.2003 №1058-IV не відбулося, а лише під час призначення пенсії 29.11.2016 відбувся збій програми та допущена арифметична помилка.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність відмови позивачеві в перерахунку пенсії.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.06.2019 -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Н.П. Баранник

суддя Ю. В. Дурасова