Справа № 1.380.2019.001916
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.001916
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2019 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мричко Н.І.,
за участю секретаря судового засідання Кулик С.В.,
представника позивача Стецяк В.М.,
представника відповідача Пенюка А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФ України у Львівській області, яка полягає в нездійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років передбачений пунктами «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи:
з 01.09.1993 по 04.10.2016 - на посаді вчителя фізики Гординянської основної школи;
з 01.09.1994 по 04.10.2016 - на посаді заступника директора (з навчально-виховної роботи) Гординянської НСШ;
з 04.10.2016 по 14.08.2018 на посаді вчителя фізики та математики Гординянської НЗШ І-ІІ ст.;
- зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській області призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Ухвалою судді від 18.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
06.06.2019 до суду Позивач подала заяву про уточнення позовних вимог (арк. справи 55-62).
15.07.2019 у підготовчому засіданні суд постановив ухвалу з питань залишення позову без розгляду.
Ухвалою суду від 15.07.2019 закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що за результатами розгляду її заяви від 03.01.2019 Відповідач, листом від 14.01.2019 № 02/01/П-20/07-05-06, повідомив про те, що страховий стаж Позивача, який дає право на призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 14 років 11 місяців 17 днів. За наведених мотивів Відповідач відмовив Позивачу у призначенні вказаної грошової допомоги. На думку Позивача, така відмова є протиправною та необгрунтованою, оскільки її страховий стаж на посадах передбачених пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить 37 років, що дає право їй на призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідач подав суду відзив на позовну заяву (арк. справи 31-39), в якому просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що ГУ ПФ України у Львівській області за результатами розгляду заяви Позивача від 03.01.2019, листом від 14.01.2019 № 02/01/П-20/07-05-06, повідомило таку про відсутність підстав щодо призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки її страховий стаж становить 14 років 11 місяців 17 днів. Вказує на те, що заява Позивача була розглянута в порядку звернення громадян, а мотивоване рішення щодо відмови в задоволенні заяви із зазначенням обґрунтованих причин з посиланням на нормативні акти управлінням не приймалось. Зазначає, що Позивач відповідно до записів трудової книжки працювала, зокрема, з 01.09.1993 - на посаді вчителя фізики Гординянської основної школи; з 01.09.1994 - призначена на посаду заступника директора Гординянської НСШ; з 04.10.2016 - переведена з посади заступника директора з навчально-виховної роботи та вчителя фізики Гординянської НЗШ І-ІІ ст. на посаду вчителя фізики та математики. Посилаючись на Розділ 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти і охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, зазначає, що вказаним Переліком не передбачено посаду заступника директора у загальноосвітніх навчальних закладах. Тому, на думку Відповідача, законні підстави для виплати грошової допомоги Позивачу відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на час призначення пенсії були відсутні.
У судовому засіданні представник Позивача позов підтримала повністю з урахуванням уточнень до такої. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
У судовому засіданні представник Відповідача позовні вимоги заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.
Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФ України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно із записів трудової книжки (арк. справи 13-17) ОСОБА_1 .:
з 15.08.1981 - призначена на посаду вчителя фізики Докучаївської середньої школи Устинівського району;
з 27.04.1982 - звільнена з посади вчителя фізики Докучаївської середньої школи;
з 01.04.1982 - прийнята на посаду старшої піонервожатої Ралівської середньої школи;
з 01.09.1984 - переведена із посади старшої піонервожатої на посаду вихователя групи продовження дня;
з 01.09.1993 - призначена порядком переводу на посаду вчителя фізики Гординянської основної школи;
з 01.09.1994 - призначена на посаду заступника директора Гординянської НСШ;
з 04.10.2016 - переведена із посади заступника директора з навчально-виховної роботи та вчителя фізики Гординянської НЗШ І-ІІ ст. на посаду вчителя фізики та математики.
03.01.2019 ОСОБА_1 звернулася до Відповідача із заявою, в якій просила виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (арк. справи 18).
За результатами розгляду заяви Позивача ГУ ПФ України у Львівській області, листом від 14.01.2019 № 02/01/П-20/07-05-06, повідомив ОСОБА_1 , зокрема, про те, що страховий стаж, що дає право на призначення грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 14 років 11 місяців 17 днів та про порядок оскарження рішення про відмову в задоволенні вимог Позивача (арк. справи 20-21).
Позивач не погоджуючись з відмовою Відповідача щодо виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернулася до суду за захистом свого права.
При вирішенні спору, суд виходив з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років.
Пунктом 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.
Розділом 1 «Освіта» Переліку № 909 передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).
Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191, встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».
Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.
Разом з цим, суд звертає увагу, що сумісництвом є виконання працівником, крім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації.
Тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати чотирьох годин на день і повного робочого дня у вихідний день. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу (пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 № 245). Тобто, працівник може працювати за сумісництвом не більше, ніж на 0,5 ставки.
В пункті 4 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 № 78, зазначено, що працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи займалися викладацькою роботою у навчальних закладах обсягом не менше ніж 180 годин на навчальний рік, до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховуються місяці, протягом яких проводилася викладацька робота. Працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати), до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховується період роботи на цих посадах.
Виходячи з аналізу зазначених вище норм, зарахування роботи на посаді викладача (у тому числі й у позашкільному закладі освіти) до спеціального педагогічного стажу не ставиться в залежність від того, було це основним місцем роботи особи чи за сумісництвом, за умови, якщо викладацька робота за сумісництвом займає не менше ніж 180 годин на навчальний рік, а також якщо працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати).
Аналогічна правова позиція щодо зарахування стажу роботи за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі № 876/5312/17.
Таким чином, суд приходить висновку, що робота за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при призначенні територіальними органами Пенсійного фонду України грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Суд встановив, що невиплата ГУ ПФУ у Львівській області Позивачу грошової допомоги зумовлена тим, що Відповідач не зарахував до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення такої грошової допомоги, стаж роботи ОСОБА_1 в період з 01.09.1994 по 04.10.2016, на посаді заступника директора (з навчально-виховної роботи) Гординянської НСШ, з підстав відсутності такої посади у Переліку № 909.
Згідно із записів трудової книжки ОСОБА_1 з 15.08.1981 - призначена на посаду вчителя фізики Докучаївської середньої школи Устинівського району, з 27.04.1982 - звільнена з посади вчителя фізики Докучаївської середньої школи, з 01.04.1982 - прийнята на посаду старшої піонервожатої Ралівської середньої школи, з 01.09.1984 - переведена із посади старшої піонервожатої на посаду вихователя групи продовження дня, з 01.09.1993 - призначена порядком переводу на посаду вчителя фізики Гординянської основної школи, з 01.09.1994 - призначена на посаду заступника директора Гординянської НСШ, з 04.10.2016 - переведена із посади заступника директора з навчально-виховної роботи та вчителя фізики Гординянської НЗШ І-ІІ ст. на посаду вчителя фізики та математики.
При цьому, Відповідачем не оспорюється страховий стаж роботи Позивача за переліком, що дає право на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 14 років 11 місяців 17 днів.
В обґрунтування заяви про уточнення позовних вимог Позивач вказує на те, що з 01.09.1993 призначена порядком переведення на посаду вчителя фізики Гординянської основної школи, а з 01.09.1994 призначена на посаду заступника директора цієї школи. При цьому така звільнена з посади вчителя фізики не була та продовжувала виконувати педагогічне навантаження вчителя фізики. Крім того обов`язки за посадою заступника директора з навчально-виховної роботи Позивач виконувала поза межами робочого часу вчителя фізики.
Вказані обставини підтверджуються, зокрема, копією з наказу Відділу освіти Самбірської держадміністрації від 10.08.1993 № 669, згідно яким Позивача переведено з посади вихователя ГЦД Ралівської СШ на посаду вчителя фізики Гординянської ОШ з 01.09.1993 (арк. справи 68); копією з наказу відділу освіти Самбірського райвиконкому від 15.08.1994 № 47 §1, згідно з яким Позивача - вчителя ОСОБА_2 ОШ призначено на посаду заступника директора цієї школи з оплатою 0, 5 % ставки з 01.09.94 (арк. справи 71); копією з наказу відділу освіти, молоді та спорту Новокалинівської міської ради від 03.10.2016 №77-к (арк. справи 71), згідно з яким Позивача переведено з посади заступника директора з навчально-виховної роботи та вчителя фізики Гординянської СЗШ I-II ст. на посаду вчителя фізики та математики даної школи з 04.10.2016 з повним тижневим навантаженням; копією з наказу відділу освіти Самбірської райдержадміністрації від 16.08.1999 (арк. справи 69), згідно з яким Позивачу - вчителю Гординянської НСШ надано відпустку без збереження заробітної плати з 23.08. по 23.11.1999 у зв`язку із сімейними обставинами.
З карток-довідок форми № 118-мех. за період з 1994 -1996 рік, форми № 418-мех. за 1997 - 1998 рр., форми № 118-мех. за 1999 -2001 рр., форми № 418-мех. за 2002 -2015 роки видно, що Позивач отримувала заробітну плату за роботу на посаді вчителя фізики, завуча 0,5 % ставки та за ведення гуртка, з 1999 року - заступника директора та вчителя фізики, з 2002 року по 2015 р. заступника директора, вчителя фізики, математики (арк. справи 72-93).
Разом з тим, як видно з довідки відділу освіти Самбірської районної державної адміністрації від 15.02.2019 р. № 01-15/204, видана ОСОБА_3 , в наказі відділу освіти Самбірського райвиконкому від 15.08.1994 р. № 47 §1 некоректно (неповно) сформульована назва посади, повна назва - заступник директора з навчально-виховної роботи (арк. справи 109).
З огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що періоди роботи Позивача з 01.09.1993 по 04.10.2016 - на посаді вчителя фізики Гординянської основної школи, з 01.09.1994 по 04.10.2016 - на посаді заступника директора (з навчально-виховної роботи) Гординянської НСШ, з 04.10.2016 по 14.08.2018 - на посаді вчителя фізики та математики Гординянської НЗШ І-ІІ ст. має бути зарахований до стажу роботи, що дає право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується наявність у Позивача загалом понад 35 років страхового стажу роботи за переліком, що визначає право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна вимога «визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФ України у Львівській області, яка полягає в нездійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підлягає до задоволення.
Як наслідок обґрунтованими є і похідні вимоги про спонукання до вчинення дій, зокрема, зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років передбачений пунктами «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи: з 01.09.1993 по 04.10.2016 - на посаді вчителя фізики Гординянської основної школи, з 01.09.1994 по 04.10.2016 - на посаді заступника директора (з навчально-виховної роботи) Гординянської НСШ, з 04.10.2016 по 14.08.2018 на посаді вчителя фізики та математики Гординянської НЗШ І-ІІ ступенів та зобов`язання Відповідача призначити та виплатити Позивачу грошову допомогу, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, вказані вимоги Позивача також підлягають до задоволення.
Згідно з частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У відповідності до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги Позивача обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення.
Щодо судових витрат, суд вважає, що такі слід стягнути на користь Позивача, з огляду на таке.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Під час звернення до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір, що підтверджується квитанцією № 91 від 12.04.2019 (арк. справи 4).
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
адміністративний позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 25.09.2019.

Суддя Мричко Н.І.