Справа № 360/1917/19
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року справа №360/1917/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Компанієць І.Д., Сіваченко І.В., секретар судового засідання Макаренко А.С., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника позивача - ОСОБА_2 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року (повний текст складено 05 липня 2019 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/1917/19 (суддя І інстанції - Смішлива Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2019 року адвокат Мозолєв О.О. звернувся до суду, в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач), з позовом до Головного управління пенсійного фонду України у Луганській області (далі відповідач), в якму просив суд: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області щодо відмови врахування при призначенні пенсії та проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно довідок Головного управління ДФС у Луганській області від 15.05.2018 № Ш-974/14/12-32-05-02-23 та 15.05.2018 № Ш-973/14/12-32-05-02-23; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Луганській області провести перерахунок призначеної пенсії із включенням до складу додаткових видів грошового забезпечення в сумі 174683,19 грн, з яких обчислена пенсія, суми додаткових видів грошового забезпечення 45781,70 грн, з яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року на підставі довідки Головного управління ДФС у Луганській області від 15.05.2018 № Ш-973/14/12-32-05-02-23, та виплачувати ОСОБА_1 без обмежень призначену пенсію з 31.01.2018 і у зв`язку з цим нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по пенсії з дня призначення пенсії, тобто з 31.01.2018; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Луганській області провести з 01.03.2018, відповідно до ст. 43 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 та згідно рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року № 826/3858/18 перерахунок призначеної з 31.01.2018 пенсії із включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, додаткових видів грошового забезпечення та змінених з 01.03.2018 посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років на підставі довідки Головного управління ДФС у Луганській області від 15.05.2018 № Ш- 974/14/12-32-05-02-23, та виплачувати ОСОБА_1 без обмежень перераховану з 01.03.2018 пенсію, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, у зв`язку з цим нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по пенсії з дня зміни розмірів грошового забезпечення, тобто з 01.03.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що він проходив службу на посадах старшого начальницького складу оперативного управління Головного управління ДФС у Луганській області та був звільнений зі служби 30.01.2018 за віком у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на службі та наявністю страхового стажу для призначення пенсії на підставі Закону України 2262-ХІІ від 09.04.1992 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон № 2262-ХІІ від 09.04.1992).

22 лютого 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії яку було виплачена у квітні 2018 року.

05 вересня 2018 року позивач надав заяву про перерахунок пенсії з урахуванням підвищеного оклад за посадою, підвищений оклад за спеціальним званням, підвищеної процентної надбавка за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Згідно з відповіддю відповідача від 03 жовтня 2018 року № 13394/03-01, яку отримано 29 грудня 2018 року позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії відповідно до наданої заяви.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними а тому змушений звернутись до суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі № 360/1917/19 позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії з включення до грошового забезпечення для її розрахунку індексації. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 05.09.2018 перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням індексації на підставі довідки від 15.05.2018 № Ш-973/14/12-32-05-02-21, виданої Головним управління ДФС у Луганській області. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Крім того, заявник апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано щомісячні вилати, які відображені у довідці від 05.05.2018 року за № ІІІ-973/14/12-32-05-02-21 які вилачувались системно, та жодна з них не містить ознак того, що вони вилачувались разово, щорічно, щоквартально. Суд помилково відніс зазначені у довідці виплати до категорії разових виплат. Також наголосив на помилковість, на його думку, тверджень суду про можливість здійснення перерахунку пенсії лише на підставі наданих додатково документів від уповноважених структурних підрозділів (силових структур і міністерств).

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі № 360/1917/19 повернуто заявникові.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника позивача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером, якому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (арк. спр. 8-9, 39).

На підставі подання про призначення пенсії ГУ ДФС у Луганській області від 22.02.2018 (арк. спр. 42) та заяви позивача про призначення/перерахунок пенсії від 22.02.2018 (арк. спр. 43), протоколом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 31.01.2018 позивачу призначено пенсію за вислугу років з 31.01.2018 в розмірі 5112,99 грн (арк. спр. 39).

До подання про призначення пенсії ГУ ДФС у Луганській області було додано грошовий атестат № 3, в якому визначено, що позивач мав посадовий оклад 1762,00 грн, оклад за військовим або спец. званням 130,00 грн, відсоткову надбавку за вислугу років у розмірі 35% - 662,20 грн, надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення 2554,20 грн, був задоволений такими видами грошового забезпечення: посадовий оклад у сумі 1678,10 грн, оклад за військовим або спец. званням 123,81 грн, відсоткова надбавка за вислугу років у розмірі 630,67 грн, надбавкою за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50, 100 відсотків грошового забезпечення 1702,81 грн, доплата за роботу у нічний час 35 % - 293,67 грн, індексація грошового забезпечення по базовий місяць січень 2018 року 79,65 грн (арк. спр. 46).

До подання додано довідку від 20.02.2018 № Ш-331/14/12-32-05-02-23, в якій зазначені такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (50%, 100%) пост. КМУ від 09.06.2006 № 268, місячна премія (пост. КМУ від 09.06.2006 № 268) (арк. спр. 47).

Середньо місячне грошове забезпечення за останні 24 календарні місяці склало 7278,47 грн (арк. спр. 48).

Згідно з інформацією, зазначеною в протоколі від 31.01.2018 пенсію позивачу обчислено з грошового забезпечення, до якого увійшли посадовий оклад 1762,00 грн, оклад за військове звання 130,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч. надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи 100%, премія 7278,47 грн, сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 9832,67 грн, основний розмір пенсії становить 52% від грошового забезпечення, розмір пенсії 5112,99 грн (арк. спр. 39).

З 01 квітня 2018 року здійснено перерахунок пенсії позивача з урахуванням підвищення або надбавки до пенсії: учасник АТО учасник бойових дій (ст. 6) 363,00 грн, учасник бойових дій 40,00 грн, розмір пенсії з 01.08.2018 5515,99 грн (арк. спр. 40).

17.05.2018 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшла довідка від 15.05.2018 № 3152/9/12-32-05-0223 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01 березня 2018 року, за посадою старший оперуповноважений з особливо важливих справ сектору організації оперативно-розшукової діяльності оперативного управління ГУ ДФС у Луганській області (на день звільнення із служби) становить: посадовий оклад 5500,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням підполковник 1410,00 грн; надбавка за вислугу років (45%) 3109,50 грн, всього 10019,50 грн (арк. спр. 69).

З 01 червня 2018 року згідно з ПКМУ від 21.02.2018 № 103 та на підставі довідки від 15.05.2018 № 3152/9/12-32-05-0223 з здійснено перерахунок пенсії позивача, з урахуванням підвищення розмір пенсії склав 5564,57 грн (арк. спр. 68).

Позивач 03 травня 2018 року звернувся до відповідача із заявою про надання інформації щодо дати фактичного призначення, виплати та нарахування пенсії (арк. спр. 11).

Листом від 18.05.2018 № 6456/03-03 відповідач повідомив позивача, що пенсію призначено за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 31.01.2018, після надходження витягу з протоколу від 06.03.2018 № 82 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської державної адміністрації Луганської області було здійснено виплату пенсії. У квітні 2018 року на картковий рахунок відкритий в ПАТ Ощадбанк зараховано пенсію за період з 31.01.2018 по 30.04.2018 у розмірі 16712,91 гривень (арк. спр. 11 зв.).

05 вересня 2018 року позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області заяву, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з 31.01.2018 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці від 15.05.2018 № Ш-973/14/12-32-05-02-21, які не увійшли раніше до розрахунку пенсії; перерахувати з 01.03.2018 пенсію на виконання прямої вимоги ст. 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ на підставі довідки від 15.05.2018 № Ш-974/14/12-32-05-02-21 з таких видів грошового забезпечення: підвищений оклад за посадою, підвищений оклад за спеціальним званням, підвищена процентна надбавка за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (арк. спр. 12-13)

Позивачем до зазначеної заяви додані довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 15.05.2018 № Ш-974/14/12-32-05-02-21 та довідка від 15.05.2018 № Ш-974/14/12-32-05-02-21 про виплачені додаткові види грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 (арк. спр. 14 зв., 15).

Листом від 03.10.2018 № 13394/03-01 відповідач повідомив позивача, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб проведено перерахунок пенсії за довідкою про розмір грошового забезпечення від 15 травня 2018 року № 3152/9/12-32-05-02-23, виданою головним управлінням Державної фіскальної служби у Луганській області, яка надійшла до головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області 17 травня 2018 року. Згідно із зазначеною довідкою розмір грошового забезпечення становить - 10019,50 грн, а саме: - посадовий оклад 5500,00 грн; - оклад за військовим званням - 1410,00 грн; - надбавка за вислугу років 45% - 3109,50 грн. Після проведення перерахунку розмір пенсії склав - 5564,57 гривень. Тобто, довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб наявна у пенсійній справі. У зв`язку з вищезазначеним відповідач повернув оригінали довідок від 15 травня 2018 року № Ш-973/14/12-32-05-02-23 та від 15 травня 2018 року № Ш-974/14/12-32-05-02-23 (арк. спр. 16).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон № 2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262 пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в мірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Закон № 2262, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Позивач вважає, що доплата за роботу в нічний час, місячна премія за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету, разова додаткова премія за час участі в АТО, індексація, які він отримав у період з 01.01.2016 по 31.12.2017, відносяться до додаткових видів грошового забезпечення, а тому він має право на перерахунок пенсії з урахуванням вказаних сум грошового забезпечення.

Щодо доплати за роботу в нічний час, місячної премії за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету, суд зазначає таке.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей уточняється, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У свою чергу стаття 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон № 2011-XII) визначає, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Із аналізу наведених правових норм вбачається, що після 01 січня 2011 року пенсія особам, звільненим з військової служби та деяким іншим категоріям осіб обчислюється, виходячи з сум грошового забезпечення, до якого на підставі статті 9 Закону № 2011-XII включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачувався єдиний соціальний внесок.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Причому, як зазначається в рішенні Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року № 4-рп/2015 перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, введення яких є підставою для перерахунку пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій осіб, визначається виключно законами України. В свою чергу граматичний аналіз положень першого речення частини третьої статті 63 Закону Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб дає підстави стверджувати, що слова надбавок, доплат, підвищень є вставленою конструкцією словосполучення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яка вказує на те, що такими видами є лише надбавки, доплати, підвищення.

З аналізу положень Закону № 2011-XII вбачається, що грошове забезпечення є однією із соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям. При цьому до інших гарантій законом віднесено: продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, пільги та компенсації військовослужбовцям та членам їх сімей, одноразова грошова допомога тощо. Відтак, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода, доплата за роботу в святкові дні, доплата за роботу в нічний час не належать до надбавок, доплат або підвищення, тобто не є додатковими видами грошового забезпечення в розумінні статті 9 Закону Закон № 2011-XII, а відносяться до інших соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям та членам їх сімей.

Дослідженням довідки від 15.05.2018 № Ш-973/14/12-32-05-02-21 судом встановлено, що доплата за роботу у нічний час виплачувалась не в усі місяці, а місячна премія за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету виплачувалась позивачу лише на протязі серпня листопада 2017 року (арк. спр. 15).

Таким чином, зазначені виплати не можна вважати щомісячними та вони не повинні включатись до переліку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Щодо додаткової премії за час участі в АТО, суд зазначає наступне..

Суд зазначає, вказану винагороду також неможливо віднести до переліку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки вона нараховувалась на підставі окремих умов, таких як особливий період або під час проведення АТО, вона не носить систематичного характеру, залежать від певних обставин, виплата не є щомісячною.

Висновки суду в цій частині узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 30.01.2019 по справі № 805/4523/16-а та від 02.04.2019 по справі № 415/6035/16-а.

13 травня 2015 року Конституційним Судом України ухвалено рішення по справі № 4-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону № 2262-XII, де зазначено, що однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії. Згідно з частиною третьою статті 43 Закону пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом, та членам їх сімей обчислюються з урахуванням, зокрема, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій в розмірах, установлених законодавством.

Положенням першого речення частини третьої статті 63 Закону передбачено підстави для перерахунку пенсій та перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для їх перерахунку. Так, усі призначені за Законом пенсії підлягають перерахунку, у тому числі, у зв`язку із введенням для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Аналіз наведених положень Закону вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63).

Граматичний аналіз положень першого речення частини третьої статті 63 Закону дає підстави стверджувати, що слова надбавок, доплат, підвищень є вставленою конструкцією словосполучення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яка вказує на те, що такими видами є лише надбавки, доплати, підвищення.

Конституційний Суд України наголосив, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Рішення і висновки Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання.

При цьому пенсія позивачеві призначена на підставі норм спеціального Закону № 2262-ХІІ, тому щодо нього потрібно застосовувати виключно норми цього закону.

Суд зазначає про те, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.

Виходячи з системного аналізу викладених вище норм права на підставі зібраних по праві судом доказів та встановлених судом фактичних обставин справи, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що такі виплати, як матеріальна допомога на оздоровлення, грошова винагорода за участь в АТО, разові премії та компенсація за невикористану відпустку, які позивач отримував у період служби перед звільненням, то вони не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які необхідно враховувати при призначенні/перерахунку пенсії особам, що проходили службу в лавах Національної поліції.

Наведене свідчить про те, що у відповідача відсутні законні підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії із включенням до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, винагороди за участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій та компенсацій за невикористану відпустку.

Крім того, жодних змін на законодавчому рівні щодо віднесення вказаних видів грошового забезпечення до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення не відбулось, а тому право на перерахунок пенсії по вказаним видам грошового забезпечення у позивача не виникло.

Водночас, щодо посилання позивача на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 10 березня 2015 року № 21-70а15, яка полягає у тому, що грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, суд зазначає, що Велика палата Верховного Суду відступила від цього висновку, про що зазначено в її постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Таким чином, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 по справі № 522/2738/17.

Щодо індексації, яку позивач отримав у 2016 2017 роках у загальному розмірі 8555,39 грн судом зазначає таке.

Статтею 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-ІІІ Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії (далі - Закон № 2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 19 Закону № 2017-ІІІ).

Частиною п`ятою статті 94 Закону № 580-VIII передбачено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон № 1282-ХІІ).

Згідно зі статтею 1 вказаного Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення поліцейських, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 94 Закону № 580-VIII містить відсилочну норму, суд дійшов висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону № 2262-ХІІ.

Статтею 6 Закону № 1282-ХІІ встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Згідно зі статтею 4 вказаного Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1078, передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Слід зазначити, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 2262-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення поліцейського для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених зі служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 638/9697/17 (номер рішення в ЄДРСР 68104318).

Враховуючи наведені обставини та норми законодавства, які їх регулюють, суд першої інстанції дійшов висновку про наявності у позивача права на включення сум індексації до складу грошового забезпечення, з якого обчислено йому пенсію.

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону № 2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що перерахунок відбувається лише при наявності такого права.

Оскільки суд дійшов висновку про те, що індексація має бути врахована у складі грошового забезпечення позивача для розрахунку пенсії, у зв`язку з цим позивач має право на перерахунок пенсії з урахування суми індексації отриманої ним за період з квітня 2016 року по квітень 2018 року.

Посилання відповідача на те, що стаття 63 Закону № 2262 передбачає перерахунок пенсії лише на підставі наданих додатково документів від уповноваженого структурного підрозділу, в яких зазначено зміни грошового забезпечення для перерахунку пенсії, є неприйнятними з огляду на наступне.

Стаття 63 Закону № 2262 не містить в собі безальтернативної підстави для перерахунку пенсії, навпаки в ній визначені такі підстави, як подача додаткових документів самим пенсіонером на час перерахунку, а також у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Таким чином, оскільки Закон № 2262 чітко вказує на те, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку, отже пенсіонер має право самостійно звернутись до органу Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії та надати додаткові документами.

При цьому законодавець не встановив, які саме додаткові документи повинен надати пенсіонер. У зв`язку з цим довідка про доходи, видана Головним управлінням ДФС у Луганській області від 15.05.2018 № Ш-973/14/12-32-05-02-23 є належним документом, що підтверджує право позивача на перерахунок.

Що стосується довідки від 15.05.2018 № Ш-974/14/12-32-05-02-23, суд зазначає, що вона містить показники щодо розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01 березня 2018 року, за посадою старший оперуповноважений з особливо важливих справ сектору організації оперативно-розшукової діяльності оперативного управління ГУ ДФС у Луганській області ідентичні показниками, зазначеним в довідці Головного управління ДФС у Луганській області від 15.05.2018 № 3152/9/12-32-05-02-23 на підставі, якої відповідачем вже здійснено перерахунок, що підтверджено протоколом перерахунку пенсії (арк. спр. 71).

З огляду на вказане суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача повторно враховувати інформацію, яка вже була використана ним для здійснення перерахунку пенсії позивача.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Частинами першою та другою статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) по справі Чуйкіна проти України (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. The United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Аналіз наведених норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що завданням судочинства є вирішення судом спору з метою ефективного захисту порушеного права.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі Краска проти Швейцарії визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути почуті, тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

Також при вирішенні цієї справи судом береться до уваги висновок ЄСПЛ, викладений у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, у якому вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов висновку, що мають місце правові підстави для перерахунку пенсії позивачу, з віднесенням до складу сум грошового забезпечення, що враховуються при обчисленні пенсії, також індексації, виплаченої позивачу у 2016-2017 роках.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної з 31.01.2018 пенсії відповідно до ст. 43 Закону № 2262 від 09.04.1992 та згідно рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року № 826/3858/18 суд зазначає наступне.

При призначенні позивачу пенсії з 31.01.2018 відповідачем враховано положення ст. 43 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 та постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 року № 393 (зі змінами) та призначено пенсію на підставі наданих ГУ ДФС у Луганській області документів, зокрема, з врахуванням довідки про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2016-2017 роки (арк. спр. 47), у якій не було зазначено інформацію про суми нарахованої та сплаченої позивачу у вказаний період індексації.

Довідка від 15.05.2018 № Ш-973/14/12-32-05-02-21 про додаткові види грошового забезпечення позивача у 2016-2017 роках, з включенням до їх складу індексації грошового забезпечення, подано позивачем до ГУ ПФУ в Луганській області лише 05.09.2018.

Отже, обов`язок щодо перерахунку пенсії позивачу з врахуванням індексації грошового забезпечення, виник у відповідача лише після 05.09.2018.

Колегія суддів зазначає, що розділом VIII, а саме ст.ст. 63,64 Закону № 2262, передбачено порядок перерахунку пенсії, а тому вимоги заявника апеляційної скарги, про зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію у відповідності до приписів ст. 43 Закону № 2262 (заробіток (грошове забезпечення) для обчислення пенсій) є безпідставними.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи, суд першої інстанції вірно встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправної відмови відповідача у здійсненні перерахунку позивачу пенсії з включення до грошового забезпечення для її розрахунку індексації, тому правильним та ефективним способом захисту порушеного права буде визнання протиправною такої відмови, а також зобов`язання відповідача здійснити перерахунок з 05.09.2018 призначеної позивачу пенсії з урахуванням індексації на підставі довідки від 15.05.2018 № Ш-973/14/12-32-05-02-23, виданої Головним управління ДФС у Луганській області.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника позивача - ОСОБА_2 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі № 360/1917/19 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі № 360/1917/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.Д. Компанієць

І.В. Сіваченко