Справа № 120/1370/19-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1370/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шаповалова Т.М.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

25 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача: Бутиріної І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року (повний текст якого складено 10 червня 2019 року у м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" до Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови, визнання дій незаконними,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2019 року Державне підприємство "45 експериментальний механічний завод" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, в якому просило:

- поновити строк на оскарження постанови державного виконавця Замостянського ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області про стягнення виконавчого збору серії ВП № 57918016 від 13.12.2018 року, як такий що пропущений з поважних причин;

- визнати дії старшого виконавця Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Дячука В.В. незаконними в частині винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 13.12.2018 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області про стягнення виконавчого збору серії ВП № 57918016 від 13.12.2018 року;

- судові витрати стягнути з відповідача.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, позивач посилається на те, що постанова державного виконавця Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області про стягнення виконавчого збору винесена 13.12.2018 року, тоді як позивач добровільно виконав рішення суду, для примусового виконання якого відкрито виконавче провадження ще 12.12.2018 року. Вважає, оскаржувану постанову протиправною та просить її скасувати.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представника відповідача в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що Постановою Вінницького апеляційного суду від 12.12.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 у справі за його позовом до ДП "45 експериментальний механічний завод" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення недоотриманої заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді інженера з нормування праці другої категорії ДП "45 експериментальний механічний завод" з 04.06.2018 року. Стягнуто з ДП "45 експериментальний механічний завод" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.06.2018 року по 12.12.2018 року, 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Постанову у частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на роботі та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць, в розмірі місячного заробітку, допущено до негайного виконання.

Постанова Вінницького апеляційного суду від 12.12.2018 року набрала законної сили з дня її прийняття.

13.12.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист № 127/14903/18 на підставі постанови Вінницького апеляційного суду від 12.12.2018 року про зобов`язання ДП "45 експериментальний механічний завод" поновити ОСОБА_1 на роботі та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць, у розмірі місячного заробітку (а.с. 37).

13.12.2018 року ОСОБА_1 , який є стягувачем за виконавчим документом, звернувся до Замостянського ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області з заявою про невідкладне виконання виконавчого листа № 127/14903/18, виданого Вінницьким міським судом (а.с.38).

13.12.2018 року старшим державним виконавцем Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57918016 з примусового виконання вказаного рішення суду.

Зазначеною постановою боржнику ДП "45 експериментальний механічний завод" надано строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів. Також, п. 3 резолютивної частини постанови вирішено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 14 892 грн.

Крім цього, 13.12.2018 року старшим державним виконавцем Замостянського ВДВС м.Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області винесено постанову про стягнення з боржника ДП "45 експериментальний механічний завод" на користь стягувача Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області виконавчого збору у розмірі 14 892 грн.

Вважаючи дії державного виконавця Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області незаконними у частині винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 13.12.2018 року, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини між сторонами врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

Згідно з п.1 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчим збором є збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Так, частиною 9 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Порядок виконання рішення про поновлення на роботі встановлено ст.65 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на ч.9 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" якою визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 цього Закону, у разі якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Так, представник позивача вважає, що ним виконано добровільно рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки ОСОБА_1 поновлено на роботі наказом від 12 грудня 2018 року №230/2к.

Однак, колегія суддів не приймає до уваги вказані доводи позивача, оскільки як вже зазначалось вище, рішення суду про поновлення на роботі вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача.

При цьому, з матеріалів виконавчого провадження встановлено, що відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_1 внесено лише 16.01.2019 року (а.с.60-61). Зазначена обставина підтверджена представником позивача в судовому засіданні та не спростовується доводами представника позивача щодо неможливості внесення такого запису раніше, у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 на робочому місці.

До того ж, в матеріалах виконавчого провадження містяться заяви ОСОБА_1 щодо вжиття примусових заходів для виконання рішення про поновлення його на роботі, оскільки його не допускають на підприємство та не вносять відповідного запису до трудової книжки (а.с.50, 54-55, 65-66, 77-79).

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що 03.01.2019 року підприємство письмово повідомило Замостянський ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області про виконання рішення суду 12 грудня 2012 року та направило копію відповідного наказу ДП "45 експериментальний механічний завод" (а.с. 48-50). Також зазначила, що підприємство повідомляло виконавця про виконання рішення суду телефоном одразу після винесення відповідного наказу.

Суд критично ставиться до таких доводів та звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Стосовно добровільного виконання рішення суду щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми за один місяць, то воно було виконано 21 грудня 2018 року, що підтверджується відомістю розподілу витрат Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" (а.с.9).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції, що на час винесення постанови про стягнення виконавчого збору 13 грудня 2018 року, у державного виконавця були відсутні відомості щодо добровільного виконання рішення суду про поновлення на роботі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" зазначене рішення суду вважається виконаним 16 січня 2019 року, тобто з дня внесення відповідного запису в трудову книжку про поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання, яке виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа. Відтак, одночасно з відкриттям виконавчого провадження виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Судова колегія звертає увагу апелянта, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час ії розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державного підприємства "45 експериментальний механічний завод" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 вересня 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.