Справа № 520/7239/19
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 р. № 520/7239/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВДОРБУД" (61145, Харківська обл., м. Харків, вул. Новгородська, буд. З, Код ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057. м. Харків, вул. Пушкінська. 46, Код ), Державної фіскальної служби України (04053. м.Київ, Львівська площа, будинок 8 Код ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВДОРБУД", звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

1. Визнати протиправними та скасувати Рішення Комісії ГУ ДФС у Харківській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування від 21.06.2019 №1201305/41719136 та №1201306/41719136. 2. Зобов`язати Державну фіскальна, службу України (місцезнаходження: 04053. м. Київ. Львівська площа, будинок 8. ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних виписані Товариством з обмеженою відповідальністю «ХАРК1ВДОРБУД» (місцезнаходження: 61145. Харківська обл.. м. Харків, вул. Новгородська, буд. 3. ) податкові накладні № №2 від 03.04.2019 та №4 від 05.04.2019.

3. Стягнути на користь ТОВ «ХАРКІВДОРБУД» сплачений при зверненні до суду судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Харківській області та Державної фіскальної служби України.

В обґрунтування позову зазначено, що Рішення Комісії ГУ ДФС у Харківській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування від 21.06.2019 №1201305/41719136 та №1201306/41719136 є незаконними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, у зв`язку з чим просить суд їх скасувати та зобов`язати Державну фіскальна, службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних виписані Товариством з обмеженою відповідальністю «ХАРК1ВДОРБУД» податкові накладні № №2 від 03.04.2019 та №4 від 05.04.2019.

Ухвалою суду від 25.07.2019 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачам надати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Представником відповідача - Головного управління ДФС у Харківській області надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що у реєстрації можуть відмовити, якщо платник ПДВ: не надав письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній (розрахунку коригування), реєстрацію якої зупинили; не надав копій документів, необхідних, щоб ухвалити рішення про реєстрацію; надав документи, складені з порушенням законодавства. З наданих документів не можливо підтвердити придбання ТМЦ, що є підставою для відмови у розробленні податкової накладної.

Згідно ч. 4 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Від відповідача, Державної фіскальної служби, відзив на адміністративний позов не надходив, отже, своїм правом на подання відзиву по адміністративній справі відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що в процесі здійснення господарської діяльності позивачем - ТОВ «Харківдорбуд» 01.04.2019 було укладено Договір поставки №01/04-1, відповідно до якого позивачем були взяті на себе зобов`язання передавати у власність покупця - ТОВ «Дорожньо-будівельна компанія «Уровень» продукції, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати щебінь (за текстом договору -продукція), найменування та ціна якої вказуються в Специфікаціях, яка є невід`ємною частиною Договору (п. 1.1. Договору).

Постачання здійснювалось за цінами, узгодженими Сторонами у Специфікаціях до Договору, а також зазначаються у відповідних рахунках-фактурах (п. 2.1. Договору).

Датою поставки продукції вважається дата, що зазначена та підтверджується видатковою накладною на Продукцію (п. 5.4.Договору). При цьому, право власності на Продукцію та ризики виникають у Покупця в момент поставки Продукції в порядку, визначеному п. 5.4. цього Договору (п. 6.30.).

Також судом встановлено, що Специфікацією № 1 від 01.04.2019 року, що є невід`ємною частиною Договору, було обумовлено поставку щебіня фр.20-40 у кількості 215 т на суму 119970,00 з використанням базису EXW (Франкозавод склад Продавця) Інкотермс 2010, та вказано адресу для самовивозу: Харківська обл., сел. Шлях, вул. Заводська, 1.

03.04.2019 року у кількості 54,5 т за ціною 558,00 грн. за 1 тону на загальну суму 30411, 00 грн. з ПДВ було доставлено щебінь фр.20-40, підтвердженням чого є видаткова накладна № 2 від 03 квітня 2019 року, а також товарно-транспортні накладні №20304-1/щ, 20304-2/щ, 20304-3/щ, 20304-5/щ.

Вказана подія стала підставою виникнення податкових зобов`язань та на виконання вимог ст.ст. 187, 201 Податкового кодексу України позивачем було складено та направлено для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 03.04.2019 на суму 30411,00 (тридцять тисяч чотириста одинадцять грн. 00 коп.) (ПДВ 5068,50 грн.).

Крім того судом встановлено, що реалізований на користь ТОВ ««Дорожньо-Будівельна Компанія «Уровень» щебінь фр.20-40 позивачем було придбано у ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА КОМПАНІЯ «НАДРА» () за договором поставки № 0204-1 від 02.04.2019 (Специфікація № 1 від 02.04.2019, Заявка на відвантаження товару № 2 від 03.04.2019, за якими адреса відвантаження: Харківська обл., с. Шлях, вул. Заводська, 1, кількість - 54, 5 тон за ціною 558,00 грн. за 1 тону), що підтверджується видатковою накладною №28 від 03.04.2019 на загальну суму 29975,00 грн., а також зареєстрованою в ЄРПН на користь Товариства податковою накладною № 3 від 03.04.2019, в якій кількість та код товару УКТ ЗЕД повністю співпадає з вказаними у ПН 2. Оплата товару була здійснена 17.04.2019 року, що підтверджується копією виписки по рахунку.

Відповідно до Квитанції від 26.04.2019 реєстраційний номер документу від АС «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України ПН прийнято, але реєстрацію зупинено. Зазначено, що ПН відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

17.06.2019 року позивачем було направлено на адресу ДФС України повідомлення від 17.06.2019 № 1 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування реєстрацію яких зупинено. Так, ТОВ "ХАРКІВДОБРОБУТ" було подано поясненнями з додатками, що підтверджують реальність здійснення операцій по ПН, а саме - лист вих. №1706-1 від 17.06.2019, копії договорів поставки, специфікацій, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, заявок на відвантаження товару, доручень на отримання реалізованих тмц та інші (всього було надано 16 додатків).

21.06.2019 року комісією ГУ ДФС у Харківській області було прийнято Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування №51201306/41719136 з підстав ненадання платником податку копії документів, а саме -розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

30.06.2019 року на виконання п. 56.23 ст. 56 ПК України позивачем було направлено скаргу на рішення комісії ГУ ДФС у Харківській області про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, до якої було долучено розрахункові документи та банківські виписки з особових рахунків у зв`язку з відсутністю яких було прийнято попереднє рішення від 21.06.2019 про відмову в реєстрації ПН. Зокрема, було подано виписаний ТОВ «Спеціалізована компанія «НАДРА» рахунок №28 від 02.04.2019, виписка з особового рахунку від 17.04.2019, згідно з якою платіжним дорученням № 20 від 17.04.2019 підтверджено факт оплати за поставлену продукцію, а також виписку від 1204.2019, відповідно до якої ТОВ «ДБК «Уровень» була здійснена оплата на підставі платіжного доручення №6707.

04.07.2019 року комісією центрального рівня за результатами розгляду скарги на рішення комісії регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було прийнято Рішення № 32487/41719136/2, яким скаргу Товариства залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня без змін. Підставами винесення даного рішення слугувало ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Також судом встановлено, що відповідно до Договору та Специфікації № 1 від 01.04.2019, 05.04.2019 була здійснена чергова операція з поставки Позивачем ТОВ «Дорожньо-Будівельна Компанія «Уровень» «Щебінь фр.20-40» у кількості 53,4 т за ціною 465,00 грн. за 1 тону на загальну суму 29 797,20 (двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`яносто сім грн. 20 коп.) в тому числі ПДВ 4 966, 20 грн., що підтверджується видатковою накладною №4 від 05.04.2019, а також товарно-транспортними накладними №20304-1/щ, 20304-2/щ, 20304-3/щ, 20304-5/щ.

Вказана подія стала підставою виникнення податкових зобов`язань та на виконання вимог ст.ст. 187, 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) позивачем було складено та направлено для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 05.04.2019 на суму 29 797,20 (двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`яносто сім грн. 20 коп.) (ПДВ 4 966, 20 грн.).

Реалізований на користь ТОВ ««Дорожньо-Будівельна Компанія «Уровень» щебінь фр.20-40 позивачем було придбано у ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНА КОМПАНІЯ «НАДРА» () за договором поставки № 0204-1 від 02.04.2019 (Специфікація № 1 від 02.04.2019, Заявка на відвантаження Товару № 4 від 05.04.2019, за якими адреса відвантаження: Харківська обл., с. Шлях, вул. Заводська, 1, кількість - 53,4 тон за ціною 550,00 грн. за 1 тону з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною № 30 від 05.04.2019 p., за загальну суму з ПДВ - 29370,00 грн. (двадцять дев`ять тисяч триста сімдесят грн.00 коп.), а також зареєстрованою в ЄРПН на користь Товариства податковою накладною, складеною на підставі вищевказаної реалізації № 6 від 05.04.2019 на загальну суму з ПДВ - 29370,00 грн.

Згідно з отриманою Квитанцією від 26.04.2019 реєстраційний номер документу від АС «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України ПН прийнято, але реєстрацію зупинено. Зазначено, що ПН відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також судом встановлено, що позивачем було подано поясненнями з додатками, що підтверджують реальність здійснення операцій по ПН, а саме - лист вих. №1706-2 від 17.06.2019, копії договорів поставки, специфікацій, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, заявок на відвантаження товару, податкової накладної, доручення на отримання реалізованих тмц, однак комісією регіонального рівня було прийнято Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування від 21.06.2019 №1201305/41719136 з підстав ненадання платником податку копії документів, а саме - розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

30.06.2019 на виконання п. 56.23 ст. 56 ПК України позивачем було направлено скаргу на рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та долучено банківську виписку від 17.04.2019 р. в якій проведено платіж на суму 59250,00 грн. в адресу ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПЕЦІАЛІЗОВАНА КОМПАНІЯ "НАДРА", банківську виписку від 12.04.2019 p., в якій проведено платіж від ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УРОВЕНЬ" на суму 119970,00 грн. та рахунок №28 від 02.04.2019 р. згідно якого проводились безготівкові розрахунки з ТОВ «СК «НАДРА»

04.07.2019 року комісією центрального рівня за результатами розгляду скарги було прийнято Рішення № 32457/41719136/2, яким скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня без змін. Підставами винесення даного рішення слугувало ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси.

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вищенаведених норм податкового законодавства складено спірні податкові накладні та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ДФС України сформовано квитанцію №1 від 26.04.2019 року реєстраційний номер документу та , якою зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідають вимогам п.п. 1.6 п. 6 Критеріїв оцінки ступенів ризику, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ №567 від 13.06.17.

За приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29.12.2010, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис"; Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, суд приходить до висновку, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування повинно містити чітку підставу для зупинення реєстрації податкової накладної.

Проте, контролюючим органом взагалі не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Отже, на думку суду, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про зупинення реєстрації податкових накладних.

Суд зазначає, що абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" № 190 від 29.03.2017 встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Абзацем 2 Постанови № 190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування", або "надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування".

Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено, а тому є таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання вчинити певні дії, суд прийшов до наступного висновку.

Реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Згідно п.п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України №1246 від 29.12.2010, (зі змінами), яким передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та можливості зазначення дати її реєстрації.

Відповідно до п. 10 Порядку 117 зупинення реєстрації ПН/РК критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Критерії ризиковості платника податку і здійснення операцій, затверджені керівником Державної фіскальної служби України 05.11.2018 (розповсюджено у формі листа). Згідно із п. 1.6 зазначених Критеріїв платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо:

комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України";

платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.

Разом з тим, суд відмічає, що на момент прийняття оскаржуваного рішення Критерії ризиковості платників податків існують виключно у вигляді листа Державної фіскальної служби України та не затверджені будь-яким наказом Державної фіскальної служби України, не погоджено з Міністерством фінансів України, що суперечить вимогам п.10 Порядку №117.

Відповідачем не надано документів на підставі яких позивача віднесено до ризикових платників податків, та іншу інформацію, що розглядалась Комісією.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що до позивача не може застосовуватись п. 1.6 Критеріїв ризиковості платників податку.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВДОРБУД" (61145, Харківська обл., м. Харків, вул. Новгородська, буд. З, Код ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057. м. Харків, вул. Пушкінська. 46, Код ), Державної фіскальної служби України (04053. м.Київ, Львівська площа, будинок 8 Код ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати Рішення Комісії Головного управління ДФС у Харківській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування від 21.06.2019 №1201305/41719136 та №1201306/41719136.

Зобов`язати Державну фіскальна, службу України (місцезнаходження: 04053. м. Київ. Львівська площа, будинок 8. ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних виписані Товариством з обмеженою відповідальністю «ХАРК1ВДОРБУД» (місцезнаходження: 61145. Харківська обл.. м. Харків, вул. Новгородська, буд. 3. ) податкові накладні № №2 від 03.04.2019 та №4 від 05.04.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВДОРБУД" частину сплаченого судового збору у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВДОРБУД" частину сплаченого судового збору у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.