Справа № 154/2466/19
Суддя: Каліщук А. А.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Процюк Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області Шимчука Миколи Миколайовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся із позовною заявою інспектора СРПП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області Шимчука М. М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що постановою від 11.08.2019 р. його визнано винуватим у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки він не вчиняв даного правопорушення, факту зупинки транспортного засобу не було, а тому він не мав пред`являти посвідчення водія відповідної категорії для перевірки працівникам поліції. Просить скасувати постанову ДПО18 №317929 від 11.08.2019 р. в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач в судове засідання подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, із заявами та клопотаннями про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не звертався.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статі 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З дослідженої судом постанови серія ДПО №317929 встановлено, що відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за те, що він 11.08.2019 р. о 09 год. 30 хв. керував транспортним засобом марки «Тойота Корола», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Данила Галицького, в м. Володимир-Волинський, Волинської області та не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 ПДР.

Даною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до п. 2.1 а) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.4. а) Правил дорожнього руху, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи зазначені в пункті 2.1.

Відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" у постанові, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також поясненнями свідків, висновки експерта, речові доказі що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, у вищезазначеній постанові відповідачем не зазначено будь-яких доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не наведено оцінки доказів.

Сама лише постанова про накладення адміністративного стягнення без надання суду належних та достатніх доказів, котрі б підтверджували обставини викладені у постанові, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Також і на судовий розгляд відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 317941 від 11.08.2019 р. позивача також було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 11.08.2019 року о 09 год. 25 хв. по вул. Данила Галицького в м.Володимирі-Волинському, Волинської області керував автомобілем марки «Тойота Корола» д.н.з. НОМЕР_2 та не був пристебнутий ременем безпеки та після зупинки транспортного засобу поліцейськими не увімкнув аварійної сигналізації, чим порушив п.9.9 б) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, встановлено, що дана постанова скасована

Із дослідженого судом рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10.09.2019 року (справа № 154/2465/19, провадження 2-а/154/46/19) за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Володимир-Волинського ВП ГУНП У Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення встановлено, що дана постанова скасована. Обставини встановлені у даному рішенні суду, пов`язані із оскаржуваною позивачем постановою, оскільки вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУПАП і стало підставою для вимоги поліцейськими у ОСОБА_1 посвідчення водія відповідної категорії для перевірки.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 не порушував п.9.9 б) ПДР та не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, тому у інспектора СРПП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ШимчукаМ.М. не було законних підстав, що визначені п.2 ч.1 ст. 32 та п.1 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII, для зупинки автомобіля та відповідно до п.2.4. ПДР вимагати у водія ОСОБА_1 пред`явити для перевірки документи, що визначені у п.2.1 ПДР, в тому числі і посвідчення водія відповідної категорії.

Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №686/11314/17 від 15.03.2019 року, де зазначено, що оскільки поліцейським не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, тому вимога посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів, в тому числі і посвідчення водія є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд при виборі і застосуванні норм права до цих спірних правовідносин враховує висновок Верховного Суду щодо застосування норм права, який викладений у вищенаведеній постанові Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок доказування вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні безперечні докази того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки ОСОБА_1 не вчиняв жодних правопорушень, тому з урахуванням позиції викладеної у вищевказаній постанові Верховного Суду, суд прийшов до висновку, що вимога поліцейського пред`явити для перевірки посвідчення водія та притягнення ОСОБА_1 за порушення п. 2.1 а ПДР і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, без факту вчинення порушень позивачем є неправомірною, а тому постанова про притягнення до адміністратвиної відповідальності підлягає скасуванню.

Враховуючи, що ч. 3 ст. 286 КАС України визначений перелік рішень, які за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право ухвалити і даною нормою не передбачено визнання судом протиправних дій суб`єкта владних повноважень, тому суд відмовляє у задоволенні вимоги у визнанні протиправними дії суб`єкта владних повноважень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 254, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 20, 77, 244-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

адміністративну позовну заяву задовольнити частково.

Скасувати постанову серія ДПО18 №317929 від 11.08.2019 р. винесену інспектором СРПП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області Шимчуком Миколою Миколайовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 23.09.2019 року.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя А.А. Каліщук