Справа № 200/7352/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року справа № 200/7352/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Гайдара А.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року (повний текст складено в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/7352/19-а (головуючий І інстанції Кониченко О.М.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення №1896-Р-10 від 08.04.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Краматорськ Донецької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до якого просив суд виплатити недоотриману пенсію, яка залишились після смерті ОСОБА_2 у сумі 49279,91 грн., допомоги як дитині війни у сумі 1093,71 грн., а також суми недоотриманої пенсії, які залишились після смерті ОСОБА_3 у сумі 88385,73 грн., що належить їй на підставі заочного рішення Селидівського міського суду від 26.10.2017 року. (арк.справи 4-9)

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі № 200/7352/19-а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії закрите та роз`яснено позивачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства. (арк.справи 76-78).

Суд першої інстанції встановив, що згідно до п. 1 ч.1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Суд зазначив. що позивач має право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що ухвала першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню та просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що спірні правовідносини відносно оскарження рішення пенсійного органу є публічно правовими, а не цивільно правовими.

Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Із змісту адміністративного позову вбачається, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2017 року за позивачем було визнано право на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 48,30 кв.м, житловою площею 29,60, пенсію та нараховану суму надбавки як Діти війни, що знаходиться в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області та суму вкладів з відкритих рахунків у ТВБВ Ощадбанк.

09.01.2018 року за №342/р-22-01-01 позивач отримала відмову відповідача стосовно виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області у зв`язку з тим, що рішення в резолютивній частині не містить вимог щодо зобов`язання управління ПФУ у м.Краматорську Донецької області вчиняти будь-які дії, тому відсутня підстава для виплати недоотриманих пенсій за померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2018 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.04.2018 року, було відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області про визнання бездіяльності управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області протиправною щодо невиплати належних сум недоотриманої пенсії, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 у сумі 49279,91 грн. та допомоги як дитині війни у сумі 1093,71 грн., а також на пенсію у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , яка складає 88385,73 грн.

Постановою Верховного суду від 12.02.2019 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2019 року та постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.04.2018 року були скасовані та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області від 09.01.2018 року №342/р-22-01-01 про відмову в виплаті належних ОСОБА_1 сум недоотриманої пенсії, які залишилися після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Листом від 11.03.2019 року № 114/Р-01-0108 управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області на виконання постанови Верховного суду від 12.02.2019 року скасувало рішення управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області від 09.01.2018 року №342/р-22-01-01 про відмову у виплаті належних ОСОБА_1 сум недоотриманої пенсії, а також пенсію, що залишилася після смерті.

У лютому 2019 року позивач звернулася до відповідача із запитом щодо причин невиконання рішення Верховного суду від 12.02.2019 року, на що листом від 11.03.2019 року їй було повідомлено про те, що рішення Селидівського міського суду в резолютивній частині не містить вимог щодо зобов`язання управління ПФУ в м. Краматорськ Донецької області вчиняти будь-які дії.

Відповіддю від 08.04.2019 року №1896-Р-10 головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за дорученням Краматорської місцевої прокуратури позивачу було повідомлено, що для виплати недоотриманих сум пенсії, що залишилися після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 їй необхідно особисто звернутися до управління та надати свідоцтво про право на спадщину, свідоцтва про смерть, паспорт та. ін. Додатково, відповідач посилався на ч. 1 ст. 46 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до якого нараховані суми пенсії на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час , але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. При цьому розмір пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення особи, яка має право на спадщину до вищезазначеного управління. (арк.. справи 14-15)

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Колегія суддів зазначає, що в межах даної справи позивачем заявлені позовні вимоги щодо зобов`язання пенсійного органу виплатити позивачу неотримані суми пенсії, тому в даному випадку спірні правовідносини відповідають вимогам п.2 ч.1 ст.4 КАС України, оскільки пенсійний орган здійснює публічно-владні управлінські функції щодо виплат неотриманих сум пенсій відповідно до вимог ст..52 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, даний спір стосується оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин.

Згідно п.1 ч.1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, ухвала суду перщої інстанції від 15 липня 2019 року прийнята з порушенням процесуального законодавства, що тягне за собою її скасування, а справу слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись статтями 19, 23, 33, 292, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі № 200/7352/19-а задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі № 200/7352/19-а скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2019 року.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць