Справа № 826/25348/15
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 вересня 2019 року

Київ

справа №826/25348/15

адміністративне провадження №К/9901/16627/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши у судовому засіданні без повідомлення сторін адміністративну справу № 826/25348/15

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року (прийняту у складі головуючого судді - Кузьменка В.А.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Бужак Н. П., суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.), -

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у місті Києві), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

- визнати наказ відповідача від 10 листопада 2015 року №976-о про звільнення з податкової міліції в запас за пунктом 63 підпунктом "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, помічника оперуповноваженого 1-го відділу охорони майнового комплексу ДФС України оперативного управління ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_1 протиправним та скасувати його;

- поновити ОСОБА_1 на посаді помічника оперуповноваженого 1-го відділу охорони майнового комплексу ДФС України оперативного управління ГУ ДФС у місті Києві;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, грошове та речове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу;

- скасувати та визнати неправомірним наказ відповідача від 05 листопада 2015 року №954-о про притягнення до дисциплінарної відповідальності, який став підставою звільнення позивача;

- зобов`язати відповідача відшкодувати позивачеві моральну шкоду в розмірі 30 000,00 гривень;

- зобов`язати відповідача змінити формулювання причин звільнення в трудовій книжці позивача.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наказ відповідача від 10 листопада 2015 року №976-о про звільнення з податкової міліції в запас за пунктом 63 підпунктом "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, помічника оперуповноваженого 1-го відділу охорони майнового комплексу ДФС України оперативного управління ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_1 є протиправним.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДФС у м. Києві "По особовому складу" від 10.11.2015 року №976-о.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДФС у м. Києві "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 05.11.2015 року №954-о в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1

Поновлено з 12.11.2015 року ОСОБА_1 на службі в податкові міліції на посаді помічника оперуповноваженого 1-го відділу охорони майнового комплексу ДФС України оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві.

Зобов`язано ГУ ДФС у м. Києві виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у порядку, встановленому законодавством.

В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ГУ ДФС у м. Києві подало апеляційну скаргу про скасування незаконної, на їх думку, постанови суду першої інстанції та просило постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

4. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року змінено, викладено п`ятий абзац резолютивної частини наступним чином: "Зобов`язати ГУ ДФС у м. Києві виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням сум заробітної плати, отримуваної ним у СП ТОВ "Група 4 Секурітас Лтд" за період з 12.11.2015 року (дата звільнення) по 06.07.2016 року (дата поновлення на роботі)". В решті постанову суду залишено без змін.

ГУ ДФС у м. Києві подано касаційну скаргу на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року, в якій відповідач просив оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

5. Постановою Верховного Суду від 13 березня 2019 року касаційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві задоволено частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі №826/25348/15 в частині позовних вимог про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії залишено без змін.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі №826/25348/15 в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та направлено справу в цій частині позовних вимог на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

6. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задоволено частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року змінено, викладено п`ятий абзац резолютивної частини наступним чином: «Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.11.2015 року по 06.07.2016 року у сумі 13 145,60 грн. (тринадцять тисячі сто сорок п`ять гривень шістдесят копійок) без відрахування податків і зборів та з урахуванням раніше виплачених сум.»

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року залишено без змін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї

7. 12 червня 2019 року Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві (касатор) подав касаційну скаргу.

8. У касаційній скарзі відповідач просить:

Скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі № 826/25348/15 в частині стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.11.2015 року по 06.07.2016 року у сумі 13 145,60 грн. (тринадцять тисячі сто сорок п`ять гривень шістдесят копійок) без відрахування податків і зборів та з урахуванням раніше виплачених сум, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити.

9. У касаційній скарзі заявлено клопотання щодо участі відповідача при розгляді справи.

Рух адміністративної справи у суді касаційної інстанції

10. Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та установлено строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу

11. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судові рішення першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема при вирішенні даного спору необхідно застосувати норми спеціального законодавства, а саме Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМ Української РСР № 114 від 20 липня 1991 року, а не Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 05.10.2015 року першим заступником начальника ГУ ДФС у м. Києві Скороходом І.В. доручено провести службове розслідування, у тому числі, відносно помічника оперуповноваженого першого відділу охорони майнового комплексу ДФС України оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_1

13. 16 жовтня 2015 року заступником начальника відділу зонального контролю ОУ ГУ ДФС у м. Києві Бучком Ю.В. складено рапорт про відмову ОСОБА_1 . ознайомитись з дорученням про проведення службового розслідування та надати письмові пояснення щодо фактів неналежного виконання ним посадових обов`язків.

14. 03 листопада 2015 року першим заступником начальника ГУ ДФС у м. Києві Скороходом І.В. затверджено висновок службового розслідування, яким за систематичне порушення службової дисципліни, неналежне виконання своїх посадових обов`язків, що призвело до порушення підпунктів 2.9, 2.12 пункту 2 "Завдання та обов`язки" посадової інструкції, абзаців 2, 5, 8, 9, 10, 11 статті 7 "Обов`язки осіб рядового і начальницького складу" Дисциплінарного статуту, підпункту 2.5.11 пункту 2.5. розділу "Управління персоналом та проходження державної служби" Регламенту ГУ ДФС у м. Києві (невихід на робоче місце 01.09.2015 року , 25.09.2015 року та 02.10.2015 року), затвердженого наказом ГУ ДФС у м. Києві від 26.11.2014 №138 та пункту 21 Розділу II "Права, обов`язки і відповідальність" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114, запропоновано, відповідно до пункту 8 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-IV, притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з податкової міліції, позбавлення премії на 100% та надбавки за високі досягнення у праці за листопад 2015 року.

15. Наказом ГУ ДФС у м. Києві "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 05.11.2015 року №954-о вирішено за систематичне порушення службової дисципліни, неналежне виконання посадових обов`язків оперуповноваженого першого відділу охорони майнового комплексу ДФС України оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві прапорщика податкової міліції ОСОБА_1 звільнити з податкової міліції, позбавити премії на 100% та надбавки за високі досягнення у праці за листопад 2015 року на підставі висновку службового розслідування від 03.11.2015 року, акту відмови від надання пояснень від 16.10.2015 року.

16. Наказом ГУ ДФС у м. Києві "По особовому складу податкової міліції" від 10.11.2015 року №976-о вирішено звільнити з посади та податкової міліції в запас за пунктом 63 пп. "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ ОСОБА_1

17. Задовольняючи позов частково суд першої та суд апеляційної інстанції виходили з того, що факт неналежного виконання позивачем службових обов`язків, який полягав у невиході на роботу 01.09.2015 року, 25.09.2015 року та 02.10.2015 року, не знаходить свого підтвердження достатніми належними і допустимими доказами. Окрім того, суди попередніх інстанцій вказали на допущені порушення процедури проведення службового розслідування. Тому, суди дійшли висновку, що звільнення позивач відбулось з порушенням закону і мають місце підстави для його поновлення на посаді. Суд апеляційної інстанції, змінюючи постанову суду першої інстанції, зазначив про неможливість розрахувати середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу на основі наданої відповідачем довідки і водночас наголосив на необхідності вирахування з нього сум заробітної плати, отримуваної ОСОБА_1 у СП ТОВ "Група 4 Секурітас Лтд".

18. За наслідками касаційного перегляду вищевказаних судових рішень, колегія суддів Верховного Суду залишила без змін судові рішення в частині визнання протиправними та скасування наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності і звільнення його з посади та податкової міліції, поновлення позивача на посаді.

19. Направляючи справу на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку, колегією суддів Верховного Суду зазначено, що судом апеляційної інстанції безпідставно зроблено висновок про необхідність вирахування з суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягала присудженню на користь позивача, суми заробітної плати, отримуваної ним у СП ТОВ "Група 4 Секурітас Лтд" та не досліджено і не надано належної оцінки зібраним по справі доказам, а саме, довідці про середнє грошове забезпечення позивача від 12.10.2016 року №05-941, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мали значення для правильного вирішення справи.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

20. Кодекс адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV

20.1. Згідно п. 2 ч. 2 статті 296 в апеляційній скарзі зазначаються: найменування суду першої інстанції, який ухвалив рішення, номер справи та дата ухвалення рішення.

20.2. Відповідно ч. 1 статті 308 суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

20.3. Вимоги до постанови суду апеляційної інстанції встановлені ст. 322 КАС України.

Зокрема, Постанова суду апеляційної інстанції складається з:

1) вступної частини із зазначенням:

...

г) найменування суду першої інстанції, рішення якого оскаржується, дати ухвалення рішення, прізвища судді (суддів); часу і місця його ухвалення, дати складання повного тексту рішення;

...

2) описової частини із зазначенням:

а) короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

...

3) мотивувальної частини із зазначенням:

...

ґ) висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

4) резолютивної частини із зазначенням:

а) висновку суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги і позовних вимог.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. Оцінюючи матеріали справи та обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з таких міркувань.

22. Постановою Верховного Суду від 13 березня 2019 року касаційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві задоволено частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі №826/25348/15 в частині позовних вимог про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії залишено без змін.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі №826/25348/15 в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та направлено справу в цій частині позовних вимог на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

23. Ухвалою Шостого апеляційного суду від 11 квітня 2019 року прийнято адміністративну справу № 826/25348/15 до провадження Шостого апеляційного адміністративного суду та призначено справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

24. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задоволено частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року змінено, викладено п`ятий абзац резолютивної частини наступним чином: «Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.11.2015 року по 06.07.2016 року у сумі 13 145,60 грн. (тринадцять тисячі сто сорок п`ять гривень шістдесят копійок) без відрахування податків і зборів та з урахуванням раніше виплачених сум».

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року залишено без змін.

25. Верховний суд, проводячи аналіз матеріалів справи та надаючи оцінку обґрунтованості поданої касаційної скарги, дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції розглянуто та внесено зміни у неіснуюче судове рішення суду першої інстанції, яке не було предметом апеляційного оскарження у даній справі, а саме "постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2016 року", оскільки відповідач оскаржував постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року і постанова саме з такою датою міститься в матеріалах справи.

Крім того Верховним Судом встановлено, що Шостим апеляційним судом в ухвалі від 11 квітня 2019 року у вступній частині, а також у протоколі судового засідання, повістках-повідомленнях та супроводних листах суду, тобто майже у всіх документах, що супроводжували розгляд цієї справи в апеляційному суді, вказано саме "постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2016 року", що свідчить про відсутність описки в резолютивній частині постанови від 14.05.2019.

Той факт, що судом апеляційної інстанції переглянуто судове рішення суду першої інстанції, яке у даній справі не ухвалювалось та не оскаржувалось, призвело й до того, що відповідач у касаційній скарзі, обґрунтовуючи свої вимоги, також вказує на наявні порушення суду першої інстанції у постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року та цитує внесені зміни судом апеляційної інстанції у п`ятий абзац резолютивної частини постанови суду першої інстанції, яка не була прийнята у цій справі та не є предметом касаційного оскарження.

26. Отже, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 не відповідає вимогам ст. 322 КАС України, в зв`язку з чим Верховний Суд встановив порушення норм процесуального права при ухваленні судового рішення судом апеляційної інстанції у справі, які не можуть бути виправлені судом касаційної інстанції.

27. Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

28. З огляду на викладене, враховуючи те, що суд апеляційної інстанцій порушив норми процесуального права при ухваленні судового рішення, які не можуть бути виправлені в суді касаційної інстанції, Верховний Суд вважає, що постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 необхідно скасувати та направити справу на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції, під час якого усунути порушення норм процесуального права, про які йдеться в мотивувальній частині цієї постанови.

Керуючись статтями 341, 343, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - задовольнити частково.

2. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року - скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач Жук А.В.

судді Мартинюк Н.М

Мельник-Томенко Ж.М.