Справа № 1440/2279/18
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2019 року

Київ

справа №1440/2279/18

адміністративне провадження №К/9901/18989/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді- Блажівської Н.Є. (суддя-доповідач)

суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,

секретаря судових засідань: Хлуд Т.Ю.,

за участі:

представника позивача: Пшесмецької Т.М.,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс»

на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс» (далі - ТОВ «Альянс», позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - ГУ ДФС України у Миколаївській області, відповідач), в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 20 липня 2018 року:

- №1 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 102 420 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 51 210 грн.;

- №1 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 240 090 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 60 022,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податкові повідомлення-рішення прийнятті з порушенням строків, встановлених Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204, а також статті 102 Податкового кодексу України (надалі також - ПК України; тут і надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Також позивач наполягав на тому, що контролюючим органом не доведено належними та допустимими доказами обставини, які б спростували реальність здійснення підприємством господарських операцій з ТОВ «Тех-Трейдінг». Крім того, позивач зазначив, що вирок Галицького районного суду м. Львову від 28 жовтня 2015 року стосується директора ТОВ «Тех-трейдінг» ОСОБА_1 , який займав цю посаду у 2013 році, між тим, у 2014 році директором вказаного підприємства вже був ОСОБА_2

1.2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року позов задоволено та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 20 липня 2018 року №1 та №1.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувані рішення складені контролюючим органом з порушенням строків, встановлених пунктом 7 Порядку №1204 та статті 102 ПК України, отже, підлягають скасуванню.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що прийняття контролюючим органом повторного податкового повідомлення-рішення за межами строків давності (1095 днів) та одночасно за межами 3-денного строку зумовлює необхідність їх скасування.

У той же час, суд першої інстанції вважав необґрунтованими доводи позивача про необхідність дослідження господарських операцій, що відбувалися між ним та ТОВ «Тех-Трейдінг», зазначивши, що ці питання вже були розглянуті судовими інстанціями і щодо них були прийняті судові рішення.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області задоволено, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року скасовано. Ухвалено у справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалюючи рішення у справі, суд апеляційної інстанції виходив із того, що загальна норма, яка міститься в Податковому кодексі України, а саме пункт 102.1 статті 102, визначає строк для нарахування грошового зобов`язання, незалежно від того, чи податкове повідомлення - рішення прийняте за результатом перевірки, чи за результатами його адміністративного або судового оскарження.

1.3. Короткий зміст касаційної скарги та відзиву на неї

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2019 року скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін. Вказує, що судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не допущено порушень норм матеріального та процесуального права.

2. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Альянс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2013 року по 31 березня 2016 року відповідачем складено акт перевірки від 9 серпня 2016 року №27/14-29-14-01/32741433.

31 серпня 2016 року на підставі акта перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № про визначення суми податкового зобов`язання з військового збору та штрафної санкції в сумі 562,50 грн.;

- № про визначення суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1500 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 375 грн.;

- № про застосування штрафної санкції з податку на доходи фізичних осіб в сумі 510 грн.;

- № про зменшення суми від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток в сумі 27900 грн.;

- № про визначення суми податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 550402 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 99454 грн.;

- № про визначення суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 104371 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 52185,50 грн.

За результатами судового оскарження наведених рішень, постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2017 року, яка набрала законної сили 21 лютого 2018 року, у справі №814/1865/16 визнані протиправними та скасовані у повному обсязі податкові повідомлення-рішення за №, №, № та №.

Крім того, скасовані в частині також наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення № щодо визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 310 312 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 39 431,50 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № щодо визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 1951 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 975,50 грн.

У зв`язку з наведеним ГУ ДФС у Миколаївській області склало податкові повідомлення-рішення №1, яким підприємству збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 102 420 гривень та штрафні санкції на суму 51 210 грн., та №1, яким підприємству збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток на суму 240 090 грн. та штрафні санкції на суму 60022,50 грн.

3. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

3.1. Доводи позивача (особи, яка подала касаційну скаргу)

У касаційній скарзі, обґрунтовуючи порушення норм матеріального та процесуального права судом апеляційної інстанції, ТОВ «Альянс» зазначає, що:

- відповідачем в порушення вимог законодавства протягом триденного строку з дня отримання рішення суду не складено податкове повідомлення-рішення;

- судом апеляційної інстанції не враховано ту обставину, що позивачу визначено грошові зобов`язання з порушенням строків, передбачених статтею 102 ПК України;

- відповідачем протиправно нараховано штрафні санкції виходячи із повторного вчинення порушення позивачем;

- при вирішенні спору не враховано факту відсутності порушень позивачем при формуванні даних податкового обліку за результатами операцій із ТОВ «Тех-трейдинг».

3.2. Доводи відповідача (особи, яка подала відзив на касаційну скаргу)

У відзиві на касаційну скаргу відповідач посилається на дотримання судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права і вказує на:

- безпідставність посилань на пропуск строку, передбаченого статею 102 Податкового кодексу України, оскільки грошові зобов`язання не визначалися, а фактично податкове повідомлення-рішення приймалось на виконання судового рішення;

- на час прийняття податкових повідомлень-рішень за результатами документальної перевірки 1095 днів не минуло;

- обставинам здійснення господарських операцій позивача із ТОВ «Тех-трейдинг» надано оцінку в судових рішеннях, що набрали законної сили.

4. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4.1. Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

Відповідно до абзацу 2 пункту 57.3 Податкового кодексу України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

За змістом пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204, затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (надалі також - Порядок). Вказаний підзаконний нормативно-правовий акт прийнято на виконання вимог статті 5 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу V Порядку податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, сума зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства, що визначені у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу.

Відтак, у разі якщо податкове повідомлення-рішення контролюючого органу про визначення грошового зобов`язання оскаржено в судовому порядку, то таке зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З дня набрання законної сили судовим рішенням про оскарження податкового повідомлення-рішення податкове зобов`язання (частина податкового зобов`язання) стає узгодженим, а у платника податку виникає податковий обов`язок самостійно погасити узгоджену суму протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

При цьому, виходячи із положень пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) розпочинається нарахування пені.

Згідно пунктом 102.1 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Положення пункту статті 102 Податкового кодексу України передбачають 1095 денний з дня, наступного за днем граничного строку подання податкової декларації, строк, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання для визначення грошового зобов`язання податковим органом за результатами контрольного заходу.

Порядок визначення суми грошового зобов`язання передбачений статтею 54 Податкового кодексу України, згідно з пунктом 54.3 якого контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

54.3.1. платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

54.3.2. дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

54.3.5. дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

54.3.6. результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Таким чином, 1095-денний строк, передбачений пунктом 102.1 ПК України, застосовується для цілей визначення контролюючим органом грошових зобов`язань у випадках, передбачених пунктом 54.3 ПК України.

Разом з тим, позивачу грошові зобов`язання, а також штрафні санкції визначались не 20 липня 2018 року, а саме 31 серпня 2016 року за результатами здійснення заходу податкового контролю, який оформлений актом перевірки від 9 серпня 2016 року №27/14-29-14-01/32741433.

Прийняття спірних податкових повідомлень-рішень від 20 липня 2018 року відбувалось за окремої процедури, що передбачена в разі відкликання раніше прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Так, за змістом підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення є формою реалізації податковим органом владних управлінських функцій щодо повідомлення платника податків про обов`язок сплати грошового зобов`язання, водночас, суб`єкт владних повноважень одночасно з прийняттям податкових повідомлень-рішень не завжди визначає грошові зобов`язання. Така ситуація виникає, зокрема, в разі прийняття податкового повідомлення-рішення на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, твердження позивача про необхідність застосування положень статті 102 Податкового кодексу України щодо строку визначення грошових зобов`язань (1095 днів) є безпідставними та не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, оскільки спірними податковими повідомленнями-рішеннями від 20 липня 2018 року №1, №1 не визначались нові грошові зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2018 року по справі №817/3392/15.

Також з урахуванням того, що спірними податковими повідомленнями-рішеннями не визначались ані нові грошові зобов`язання, ані штрафні санкції, а рішення приймались виключно на виконання судових рішень, що набрали законної сили, безпідставними є посилання позивача на протиправність нарахування штрафних санкцій за вчинення порушення повторно.

Щодо посилань позивача на обставини, які, на його думку, спростовують факт вчинення порушень при формуванні даних податкового обліку за результатами операцій із ТОВ «Тех-трейдинг», то суди попередніх інстанцій надали вказаним посиланням оцінку з дотриманням положень процесуального законодавства, оскільки судовими рішенням по справі №814/1865/16, на виконання вимог яких прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, вже встановлена суть та обставини щодо правовідносин позивача і його контрагента. Вказані рішення набрали законної сили, а тому, в силу вимог статті 129 Конституції України, є обов`язковими до виконання.

Крім того, якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції, з його форми можна чітко встановити його зміст, а факти вчинення правопорушення підтверджені (зокрема й судовим рішенням, що набрало законної сили) та неспростовані платником податків, обставина прийняття такого рішення із порушенням 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання контролюючим органом рішення за результатами судового оскарження, що передбачено Порядком, не повинно розцінюватися як об`єктивна обставина, що виключає можливість застосування до платника податків фінансової відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 3 квітня 2018 року у справі №810/5546/15, а також від 24 квітня 2019 року по справі №820/212/16 (К/9901/26569/18).

За таких обставин, судом апеляційної інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення.

4.2. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши судове рішення суду апеляційної інстанції в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, вважає що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 3, 343, 349, 350, 353, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС» залишити без задоволення, а постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.Є. Блажівська

Судді О.В. Білоус

І.Л. Желтобрюх

Повний текст постанови складено 23 вересня 2019 року.