Справа № 540/1269/19
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/1269/19
Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Комунального підприємства «Київреклама», про визнання дій протиправними, скасування індивідуальних актів, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

10.07.2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору комунального підприємства «Київреклама», в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати наказ відповідача «Про демонтаж рекламних засобів» від 21.05.2019 року № 710 та видану ним письмову вимогу від 21.05.2019 року №005273-19;

- визнати протиправними дії відповідача щодо підготовки та проведення демонтажу рекламного засобу на транспорті марки «ГАЗ», модель 33021, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ФОП ОСОБА_1 , та дії щодо здійснення автодозвону на номери телефону позивача та його клієнтів ( НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ), зобов`язати відповідача утриматися від вчинення таких дій.

Крім того, позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову, в якому просив:

- зупинити дію індивідуальних актів: письмової вимоги відповідача від 21.05.2019 року, складеною головним спеціалістом Управління Скотською О.І., а також наказу відповідача від 21.05.2019 року № 710;

- заборонити відповідачу та третій особі вчиняти дії, що стосуються предмету спору будь-які дії, спрямовані на демонтаж рекламного засобу на транспорті марки «ГАЗ», модель 33021, державний знак - НОМЕР_1 , який належить позивачу;

- зобов`язати відповідача вчинити дії щодо припинення автодозвону на номери телефонів позивача та його клієнтів ( НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ).

В обґрунтування заявленого клопотання позивач вказував на наступні обставини. ОСОБА_1 зареєстрований як ФОП та згідно даних ЄДРПОУ здійснює такі види економічної діяльності: « 63.99. Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.», « 73.11. Рекламні агентства». Разом з тим, позивач є власником транспортного засобу (далі - ТЗ) марки «ГАЗ», модель 33021, державний номерний знак - НОМЕР_1 .

Заявник посилався на те, що невід`ємною частиною ТЗ є відеодисплейний екран, вмонтований в його борт, за допомогою якого позивач здійснює трансляцію рекламних та інших роликів під час стоянки ТЗ. Діяльність здійснюється на підставі ст. 18 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 року № 270/96, згідно до ч. 1, 3 якої забороняється вимагати від власників транспортних засобів отримання дозволів, погоджень, інших документів під час розміщення реклами на транспорті за умови дотримання вимог безпеки і правил дорожнього руху, що також підтверджується відповіддю Держпродспоживслужби від 06.06.2019 року № В-3163/К-2319, наданої на запит позивача.

Проте, не зважаючи на вказані приписи законодавства, 21.05.2019 року під час стоянки ТЗ за адресою м. Київ, вул. Чорновола, 8, до позивача звернувся представник відповідача з письмовою вимогою № 005273-19, якою встановив порушення позивачем Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 року № 37/6253, а саме розміщення реклами на ТЗ без відповідного дозволу, у зв`язку із чим, вимагав здійснити демонтаж конструкції рекламного засобу до 18:00 год. 21.05.2019 року. Того ж дня Управлінням видано наказ № 710, яким директору КП «Київреклама» наказано забезпечити примусове виконання демонтажу.

Крім того, Управлінням застосовано до позивача приписи пункту 14.1.7 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 року № 1051/1051, відповідно до якого, на номери телефону, що належать позивачу та його клієнтам здійснюється постійний автодозвон з інтервалом у декілька хвилин, що унеможливлює користування телефоном абонентами. Позивач стверджує, що через наведені дії відповідача та третьої особи він не може здійснювати свою законну господарську діяльність, що у свою чергу завдає непоправну шкоду його правам та інтересам. Вказує на те, що демонтаж унікального відеодисплейного екрану (рекламного засобу), вмонтованого у ТЗ, призведе до неможливості його подальшого використання.

За таких обставин позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень оскільки вважає, що їх правомірність буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду даної справи.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 року клопотання ФОП ОСОБА_1 задоволено. Забезпечено позов до вирішення справи по суті та набрання законної сили рішенням, яке буде прийняте за результатами розгляду даної справи, шляхом вжиття наступних заходів:

- зупинення дію індивідуальних актів - письмової вимоги Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради від 21.05.2019 року, складеною його головним спеціалістом - Скотською О.І., та наказу Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради від 21.05.2019 року № 710;

- заборони Управлінню з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради та Комунальному підприємству «Київреклама» вчиняти дії, що стосуються предмету спору - будь-які дії, спрямовані на демонтаж рекламного засобу на транспорті марки - ГАЗ, модель - 33021, державний знак - НОМЕР_1 , який належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради вчинити дії щодо припинення автодозвону на номери телефону ФОП ОСОБА_1 та його клієнтів ( НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ).

Управлінням було подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу про забезпечення позову. Апелянт вважає, що дії відповідача щодо складання вимоги та видання наказу про демонтаж спеціальних рекламних конструкцій є обґрунтованими та такими, що здійснюються на підставі положень чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи питання забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваними рішеннями скеровано примусово демонтувати унікальний відеодисплейний екран транспортного засобу, за допомогою якого позивач здійснює свою господарську діяльність, а також блокувати номери мобільних телефонів позивача автодозвоном з інтервалом у декілька хвилин, чим створюються суттєві перешкоди здійсненню позивачем господарської діяльності, тим самим, порушуються його права та інтереси до ухвалення судового рішення у справі.

Колегія суддів погоджується із наведеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно до положень ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: - невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; - очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також має враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: - зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; - забороною відповідачу вчиняти певні дії; - встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; - забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Як вказує заявник, невжиття заходів забезпечення позову, у випадку реалізації спірних наказу та вимоги, суттєво вплинуть на можливість виконання судового рішення. За умови виконання Управлінням оскаржуваних наказу та вимоги буде заподіяно непоправну шкоду правам та інтересам позивача, у першу чергу його майну транспортному засобу та приєднаному до нього відеодисплейному екрану. Оскільки Управління має намір здійснити примусовий демонтаж цього засобу, подальше використання екрану, який є унікальною конструкцією та монтується індивідуально під кожний окремий транспортний засіб, стане неможливим. Крім того, проведення демонтажу рекламного засобу може призвести до суттєвого пошкодження транспортного засобу позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову є достатньо обґрунтованою та її доводи свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

Крім того, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 р. у справі № 540/1269/19 адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Управління «Про демонтаж рекламних засобів» від 21 травня 2019 року № 710 та видану ним письмову вимогу від 21 травня 2019 року № 005273-19. Визнано протиправними дії Управління щодо здійснення автодозвону на номери телефонів ОСОБА_1 та його клієнтів ( НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ).

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 312; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.