Справа № 484/3607/19
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 484/3607/19
Головуючий в 1 інстанції: Мельничук О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

суддів - Осіпова Ю.В., Танасогло Т.М.,

при секретарі Іщенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання незаконним акта введення гаража в експлуатацію,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання незаконним акта введення гаража в експлуатацію від 15.08.1996р. виданого на ім`я ОСОБА_2

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 серпня 2019 року було відмовлено у відкритті провадження у даній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищенаведену ухвалу як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті.

Приймаючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції виходив з необхідності відмови у відкритті провадження у даній справі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про визнання незаконним акта введення гаража в експлуатацію.

Так, відповідно до ч.1 ст.5 КАС України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси

А, згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Пунктом 1 ч.1 ст.19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дії чи бездіяльності, крім випадків коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

За правилами частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У п. 24 рішення в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Однак, сама участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстави ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначаючи юрисдикцію спору, необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулась до суду.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило, майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин. Навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач вважає себе єдиним власником гаражу, та не погоджується із спірним актом. У зв`язку з чим є підстави вважати, що позов направлений на захист своїх порушених, як на думку позивача, майнових прав, як власника.

Отже, не є публічно-правовим спір між суб`єктом владних повноважень та суб`єктом приватного права - фізичною чи юридичною особою, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в позовній заяві позивач посилався виключно на норми Конституції України, як норми прямої дії , та норми Цивільного кодексу України.

Отже у суду не було повноважень для розгляду даної справи за правилами адміністративного судочинства.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року позивачу вже було відмовлено у відкритті провадження за цими позовними вимогами та роз`яснено, що поданий ним позов має розглядатися місцевим загальним судом в порядку ЦПК.

Так, позивач звернувся з даним позовом до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, однак судом першої інстанції помилково розпочато розгляд даної справи в порядку КАС.

Відповідно до ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, на підставі вищезазначеного, судова колегія дійшла висновку про порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, а тому, дане судове рішення (ухвала) підлягає скасуванню, а матеріали справи - направленню до того ж суду для продовження розгляду по суті в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.19, 310, 320, 321, 325, 328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 серпня 2019 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання незаконним акта введення гаража в експлуатацію - направити до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 25.09.2019р.

Головуючий Д.В. Запорожан

Судді: Ю.В. Осіпов

Т.М. Танасогло