Справа № 404/5239/19
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/5239/19
Номер провадження 2-а/404/296/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону УПП в Кіровоградській області Притика Сергія Захаровича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління патрульної поліції у м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора батальйону УПП в Кіровоградській області Притика Сергія Захаровича про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, просив визнати дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №528322 від 09 липня 2019 року інспектора батальйону УПП в Кіровоградській області Притика Сергія Захарович, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 09 липня 2019 року в м. Кропивницькому відповідач виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК №528322 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП. При прийнятті оскаржуваної постанови відповідач виходив з того, що 09 липня 2019 року в 13:25 год., по вул. Євгена Тельмана, 13 в м. Кропивницькому, керуючи транспортним засобом БАЗ 22154, державний номер НОМЕР_1 , він при початку руху не подав сигнал світловим покажчиком, чим порушив 9.2 а ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Оскаржувану постанову відповідача вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню судом.

Зазначено, що вказаного правопорушення він не вчиняв, про що повідомив інспектора, однак той навіть не склав протокол про адміністративне правопорушення, позбавивши його права захищатись. Натомість безапеляційно склав вищевказану постанову і видав квитанцію на сплату штрафу.

Вказано, що позивач почав рух після висадки пасажира, згідно ПДР України, увімкнувши світловий покажчик, перед початком руху. Тобто, посилання у постанові на правопорушення за п. 9.2 а ПДР України є безпідставним. Відповідач наполягав на тому, що їхав ззаду його транспортного засобу і йому було видно правопорушення, однак це не відповідає дійсності, так як ззаду за ним рухалась вантажна фура, яку він перед початком руху побачив у дзеркалі заднього виду. Відповідачем при накладенні стягнення було грубо порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме не з`ясовано чи винен він у вчиненні правопорушення, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не з`ясовано інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вважає, що винесена постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій, а отже не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 25 липня 2019 року відкрито провадження у адміністративній справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції /а.с.12-13/.

Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду відзив, відповідно якого просив у задоволенні позову відмовити, а також носій інформації DVD-R, на якому міститься відеофіксація з місця адміністративного правопорушення.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана судом обов`язковою, суд визнав можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 09 липня 2019 року інспектором батальйону УПП в Кіровоградській області Притика Сергієм Захаровичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №528322, в якій зазначено, що 09 липня 2019 року о 13:25 год. в м. Кропивницькому по вул. Євгена Тельмана позивач керуючи транспортним засобом БАЗ 22154, номерний знак НОМЕР_1 при початку руху не надав сигнал світловим покажчиком повороту, чим порушив вимоги пункту 9.2 (а) ПДР України.

До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

Вважаючи вказану постанову незаконною, позивач звернувся із позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про автомобільні дороги», який визначає правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У п. 1.9. ПДР визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом «а» пункту 9.2 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

В підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем наданий диск з відеозаписом.

Дослідивши наданий відеозапис, суд зазначає, що з нього не вбачається факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме, не підтверджується факт здійснення початку руху саме автомобіля під керування позивача, та державний номерний знак транспортного засобу на відеозаписі неможливо розпізнати.

З відеозапису вбачається, що автомобіль патрульної поліції знаходиться на значній відстані від автомобіля позивача, з такої відстані не видно ані габаритів автомобіля, ані номерного знаку.

Окрім того, з такої відстані взагалі не вбачається можливим встановити, чи, дійсно, здійснюючи маневр, а саме початок руху, вказаний відповідачем автомобіль не скористався покажчиком повороту. Таким чином, зазначений відеозапис не містить інформації щодо предмету доказування в межах даного спору.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 р. у справі № 338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Відповідач, як при розгляді справи про адміністративні правопорушення, так і суду, не надав належні і допустимі докази на підтвердження факту вчинення позивачем проступку. Тобто, доказ, на підставі якого прийнята постанова, який підтверджує скоєння позивачем правопорушення, є відсутнім. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 26.04.2018 р. у справі № 338/855/17.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

З урахуванням вище встановленого, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 528322 від 09 липня 2019 року інспектора батальйону УПП в Кіровоградській області Притика Сергія Захарович, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позовної заяви, в частині визнання дій поліцейського щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними, суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, нормами КАС України у даному випадку не передбачено право суду на визнання або не визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними (незаконними), а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Оскільки, відповідачем не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають частковому задоволенню.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вимоги щодо визнання дій відповідача неправомірними задоволенню не підлягають, оскільки ефективним способом захисту є заявлені позивачем вимоги щодо скасування оскаржуваної постанови, що відповідає положенням ч. 3. ст. 286 КАС України, і додаткові вимоги щодо визнання дій неправомірними не підлягають задоволенню в даному випадку, оскільки охоплюються вимогами щодо скасування постанови та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122, ст. 288, 289, 293 КУпАП; ст.ст. 72, 77, 246, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону УПП в Кіровоградській області Притика Сергія Захаровича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління патрульної поліції у м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії НК № 528322 від 09 липня 2019 року інспектора батальйону УПП в Кіровоградській області Притика Сергія Захаровича про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 425 грн. за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по справі.

В задоволенні позовних вимог про визнання дій поліцейського щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 23.09.2019 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда