Справа № 160/7454/19
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2019 року Справа № 160/7454/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представника позивача представника відповідача Бендюг С.М. Прокоф`єв Є.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромзабезпечення" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування наказу на проведення перевірки
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що запит відповідача про надання інформації та її документального підтвердження не відповідає вимогам Податкового кодексу України: у запиті не зазначено в чому саме полягає порушення формування податкового зобов`язання, не наведено жодних фактів, які свідчать про порушення податкового, валютного та іншого законодавства, запит відповідача не містить конкретної підстави, тобто чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення позивачем податкового законодавства, у запиті відповідача не вказано, за результатами аналізу якої саме інформації та в який спосіб отримані відомості про можливі порушення позивачем вимог податкового законодавства. Позивач зазначає, що з запиту відповідача не є зрозумілим, які саме дані Єдиного реєстру податкових накладних свідчать про недостовірність визначеного позивачем податкового кредиту та витрат, враховуючи те, що податкові накладні про взаємовідносинах з ТОВ «Бізнес Консепшн» зареєстровані у ЄРПН.
Також позивач наголошує на тому, що у листі від 21.06.2019 року відмовився надати відповідачу запитувану інформацію, оскільки запит податкового органу не відповідає вимогам закону.
Ухвалою суду від 08.08.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
У матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Відповідач наголошує на тому, що за результатами аналізу податкової інформації, що отримана або міститься у базах даних органу ДФС, останній виявляє факти, які свідчать про порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи і надсилає платнику податків запит щодо такої інформації з дотриманням вимог п.73.3 ст. 73 ПК України. При цьому, чинним законодавством не передбачено обов`язку контролюючого органу зазначати у запиті, аналіз якої саме податкової інформації стало підставою для направлення запиту. Відповідач після отримання вироку суду по контрагенту позивача надіслав запит, на який позивачем не надано жодних документів. За вказаних обставин у відповідача були підстави для призначення перевірки позивача.
Ухвалою суду від 11.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, які зазначені у відзиві на позовну заяву.
Суд, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.
В якості підстави для призначення перевірки відповідачем у оскаржуваному наказі зазначено п.п. 78.1.1 ст. 78 та ст. 79 ПК України.
У вказаному вище запиті відповідач наголошує на тому, що ним виявлено факти, які свідчать про недостовірність визначення податкового кредиту та витрат позивача по взаємовідносинах з ТОВ «Бізнес Консепшн» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року.
На підтвердження виявлених фактів відповідач посилається на результати аналізу податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст.72,73,74 ПК України, що відповідно до ст.74 ПК України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме: Єдиного реєстру податкових накладних та аналізу фінансової та податкової звітності позивача.
Позивач листом від 21.06.2019 року № 2106 відмовив у наданні відповідачу запитуваних ним пояснень та документів, оскільки запит відповідача не відповідає вимогам ПК України.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено право контролюючих органів проводити документальні невиїзні перевірки в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених Кодексом.
Згідно з абзацом четвертим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Кодексом.
Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до підпункту 78.1.1 названої норми документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Положення підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України визначають такою підставою виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підпункти 78.1.1 та 78.1.4 передбачають абсолютно різні підстави для проведення позапланових перевірок, проте спільним для обох підстав є обставина ненадання або надання не у повному обсязі пояснень та документальних підтверджень протягом п`ятнадцяти робочих днів на письмовий запит податкового органу.
Водночас у разі надсилання запиту, де зазначено порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та в разі недотримання платником податків вимог щодо надання пояснень та документальних підтверджень, відповідна перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.
У випадку надсилання запиту, в якому містяться відомості про виявлення недостовірностей даних щодо відповідної декларації та не вжиття особою дій щодо надання у встановленому порядку відповіді на вказаний запит, перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.
Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі - Порядок), у яких, зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.
Так, відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.
У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Суд зазначає, що вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають.
З матеріалів справи видно, що підставою для надіслання запиту контролюючого органу стала податкова інформація, яка отримана відповідачем у порядку передбаченому ПК України, а саме: дані з Єдиного реєстру податкових накладних та аналіз фінансової та податкової звітності позивача.
При цьому правовою підставою для направлення вищеперелічених запитів, відповідач вказав положення підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.
Судом встановлено, що у запиті відповідачем не зазначено в чому саме полягає порушення формування податкового зобов`язання (завищення чи заниження податкового зобов`язання), допущене позивачем при здійсненні господарських операцій з контрагентами, не наведено жодних фактів, які свідчать про порушення позивачем податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Тобто у запитах відсутні чітко окреслені обставини, які вказують на нереальність господарських операцій позивача з його контрагентами.
Відповідно до статті 81 Податкового кодексу України у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Кодексу.
Як вище зазначено, однією з підстав для проведення перевірки позивача визначено підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, реалізація якого передбачає необхідність наведення податковим органом у змісті запиту конкретних порушень, вчинених цим платником податків, а не лише вживання загальних формулювань та суто посилання на норми податкового законодавства.
З метою застосування такого підходу необхідно, щоб зі змісту спірного наказу вбачалося за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу, а не юридичну для призначення відповідної перевірки, тобто конкретні обставини податкового правопорушення.
У відповідності до п.74.1 та 74.3 ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Використання податкової інформації як привід для направлення запиту платнику податків є правомірним, разом з тим наявність такої інформації сама по собі не позбавляє податковий орган обов`язку дотримуватися законодавчо встановлених вимог щодо форми та змісту відповідного запиту.
У разі наявності обставин для подання інформаційного запиту, що передбачені підпунктами 1 та 3 абзацу 3 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, контролюючим органом має бути вказано в такому запиті, які саме факти, що свідчать про порушення платником податків законодавства, виявлено контролюючим органом. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не в змозі надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.
Судом встановлено, що зі змісту запиту неможливо встановити яким чином на підставі аналізу податкової декларації можна встановити відсутність реального здійснення операцій, як і конкретні обставини, на підставі яких контролюючий орган встановив порушення позивачем податкового законодавства. Вимога про надання відповідної інформації має визначати у запиті саме фактичні дані підстави, тобто наявність конкретних обставин, а не покликання на відповідні норми Податкового кодексу України
Зазначене не дає підстав суду вважати такий запит законним та обґрунтованим, а відтак позивач був звільнений від обов`язку надавати на нього відповідь, що, в свою чергу, свідчить про відсутність у відповідача визначених пп.78.1.1 та пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України підстав для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, у зв`язку з чим оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.
Аналогічну за своїм змістом правову позицію займає Верховний Суд у постановах від 20.03.2018 року по справі № 815/6267/15 та від 31.05.2019 року по справі № 813/1041/18.
У відповідності до вимог статті 139 КАС України судові витрати покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 139, 241, 243, 244, 245, 246, 250, , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпромзабезпечення» сплачену суму судового збору 1921 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 25 вересня 2019 року.
Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом на 25.09.2019 року Помічник судді Згідно з оригіналом Помічник судді С.В. Златін Лісна А.М. Лісна А.М.