Справа № 320/6076/18
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року № 320/6076/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулося до суду із позовом до Головного управління ДФС в Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.09.2018 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням чинного законодавства. Стверджує, що факти викладені в акті перевірки та оскаржуваному рішенні не відповідають дійсності. Також відсутні законні підстави для проведення вищевказаної фактичної перевірки. Перевірка та результати її оформлення проведені з порушеннями встановленого порядку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 24.12.2018.

Судове засідання 24.12.2018 знято з розгляду у зв`язку з призначенням його на вихідний день та наступне судове засідання призначено на 13.02.2019.

Відповідачем подано до суду відзив в якому, останній просив відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з тим, що податковий орган діяв в межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Судове засідання 13.02.2019 знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці та наступне судове засідання призначено на 11.03.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 зупинено провадження у справі за обґрунтованим клопотанням сторони до 10.04.2019.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що твердження відповідача, що «останній прийняв податкове повідомлення-рішення від 18.09.2018р. №, яким до позивача застосовано штрафні санкції, діяв в межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства» не відповідає дійсності, є безпідставним, необґрунтованим та має бути відхилене судом.

10.04.2019 питання про поновлення провадження у справі відкладено за обґрунтованим клопотанням позивача на 13.05.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 поновлено провадження у справі.

В судове засідання 13.05.2019 сторони не прибули, повідомлені належним чином, позивач та представник відповідача 13.05.2019 подали до суду клопотання про подальший розгляд справи без їхньої участі, в порядку письмового провадження.

З урахуванням поданих клопотань та на підставі ст. 205 КАС України, суд ухвалою суду від 13.05.2019 вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем в Броварській районній державній адміністрації Київської області 30.11.2005, номер запису: 2 003176.

Позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування, група та ставка єдиного податку: 2 група, 20 % до розміру мінімальної заробітної плати, без реєстрації ПДВ, що підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку від 08.10.2018.

Відповідачем 31.08.2018 винесено наказ №1838 про проведення фактичних перевірок у вересні 2018 року суб`єктів господарювання згідно з додатком. Згідно з витягом з додатку до наказу ГУ ДФС у Київській області від 31.08.2018 №1838 «Про проведення фактичних перевірок» фактична перевірки ФОП- ОСОБА_1 з 10.09.2018 тривалістю 10 діб, метою якою є: перевірка. Що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника щодо дотримання норм законодавств з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

На підставі наказу про проведення перевірки відповідачем винесено направлення на перевірку №3303 та №3304 від 06.09.2018.

Дані направлення та наказ про проведення перевірки пред`явлено та вручено продавцю позивача ОСОБА_2 10.09.2018.

Податковим органом на підставі наказу № 1838 від 10.09.2018 проведено фактичну перевірку господарської одиниці суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_1 - бару, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами фактичної перевірки складено Акт від 10.09.2018 (бланк за №009430), зареєстрований у ГУ ДФС у Київській області в журналі реєстрації актів перевірок за номером №1663/1000/14/НОМЕР_1.

ГУ ДФС у Київській області встановлено, що на момент перевірки суб`єкт господарювання не забезпечив ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації товарів, а саме виявлено товар згідно відомості на загальну суму 4341,00 грн., який не облікований у встановленому порядку, а саме відсутні супровідні документи, що підтверджують рух товару (переміщення, надходження тощо). Первинні документи щодо надходження товару на пункт продажу не оформлено і не складено в установленому порядку.

В ході перевірки встановлено наступні порушення: ст. 3 п. 12 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95 ВВР.

Перевірку проведено в присутності продавця ОСОБА_2 , яка в акті перевірки зазначила, що зауважень до акта перевірки вона не має.

В акті перевірки також продавець ОСОБА_2 зазначила, що за актом перевірки ознайомлена, другий примірник акту отримала.

Податковим органом відібрано пояснення у продавця ОСОБА_2 , остання зазначила, що на момент перевірки реалізується пиво в заводських упаковках. Супровідні документи на пиво на місці здійснення торгівлі відсутні,а саме накладні щодо руху товару, надходження та вибуття відсутні так, як облік товарних запасів за місцем реалізації товарів не ведеться.

За результатами розгляду акту перевірки та виявлених порушень винесено податкове повідомлення-рішення № від 18.09.2018, згідно якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 8682 грн..

Позивач не погоджуючись із винесеним рішенням, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Позивач стверджує, що дана перевірка призначена та проведена без законних на те підстав.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений статтею 80 Кодексу.

Згідно із пунктом 80.1 статті 80 Кодексу, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п.п. 80.2.2. п. 80.2 ст.80 ПК України: « 80.2. Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

п.п. 80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;».

Як вбачається з витягу з додатку до наказу ГУ ДФС у Київській області від 31.08.2018 №1838 «Про проведення фактичних перевірок», метою перевірки є: перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника щодо дотримання норм законодавств з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Проте, під час оформлення результатів даної перевірки, описані порушення, які не були метою проведення перевірки, а саме: перевірка ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації товарів, наявності супровідних документів, що підтверджують рух товару.

До того-ж, як видно з аналізу даних норм законодавства в п. 80.2.2. ст.80 ПКУ, який був підставою для проведення даної перевірки, відсутня така підстава для її проведення, вказана в наказі про призначення даної перевірки, як: «дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).».

Вказана підстава наявна в п.п. 80.2.7. п. 80.2 ст.80 ПК України: «у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.».

Таким чином, підстава для проведення перевірки, а саме: «у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства» є надуманою.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі за текстом - Закон №265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Як вбачається з акту перевірки, « в момент перевірки суб`єкт господарювання не забезпечив ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації товарів, а саме виявлено товар згідно відомостей на загальну суму 4341,00 грн., який не облікований у встановленому порядку, а саме відсутні супровідні документи, що підтверджують рух товару (переміщення, надходження, вибуття, тощо. Первинні документи щодо надходження товару на пункт продажу не оформлено і не складено в установленому порядку».

У зв`язку з чим, позивачем порушено п.12 ст.3 Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до п. 1, 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: - вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Як встановлено, судом, позивач з 01.01.2012 перебуває на спрощеній системі оподаткування, група та ставка єдиного податку: 2 група, 20 % до розміру мінімальної заробітної плати, без реєстрації ПДВ.

Таким чином, підставою притягнення позивача до відповідальності була норма про порушення вимог законодавства, яка не поширюється на позивача, як платника єдиного податку, не зареєстрованого платником ПДВ.

Згідно податкового повідомлення-рішення від 18.09.2018 № податковим органом вказано. Що позивачем порушено п.1. 2 ст.3 Закону №265/95-ВР.

Відповідно до п.1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»: «Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: - проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; - видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;».

Дані вимоги п.1 та п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» позивачем також порушені не були.

Отже, підстава притягнення позивача до відповідальності відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не збігається з підставою, визначеною у акті фактичної перевірки.

До того-ж, в самому акті перевірки зазначено, що реєстратор розрахункових операцій наявний та без порушень, друкування на ньому фіскальних звітних чеків та їх зберігання в книзі обліку розрахункових операцій проводиться.

Крім цього, в самому акті перевірки зазначено, що надано для перевірки: «накладні, супровідні документи на товар.».

В порушення порядку оформлення результатів перевірки, передбаченому ПКУ, опис документів, наданих перевіряючим не складався, а тому немає можливості вказати всі документи, які були надані до перевірки.

Суд зазначає, що сторонами не заперечується факт, що всі необхідні та затребувані документи були надані перевіряючим.

Проте, суд зазначає, що податковим органом не було враховано під час проведення перевірки факт того, що ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку та не є платником ПДВ.

Перевіряючими в порушення порядку проведення та оформлення результатів перевірки не було використано загальнодоступну податкову інформацію про платника податку - з реєстру платників Єдиного податку про те, що вона є платником єдиного податку та не є платником ПДВ - з реєстру платників ПДВ про те, що вона є платником ПДВ.

Крім того, в податковому повідомленні-рішенні від 18.09.2018 № податковим органом на підставі ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» відносно позивача застосовано суму штрафних санкцій в сумі 8682 грн..

Разом з тим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»: «За порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: 1) у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня;

За кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг);

3)двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невикористання при здійсненні розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки або використання незареєстрованої належним чином розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її використання, або не зберігання розрахункових книжок протягом встановленого терміну;

5) десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі якщо контрольну стрічку не надруковано або не створено в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій або виявлено спотворення даних про проведені розрахункові операції, інформація про які міститься на контрольній стрічці, створеній в електронній формі;

6) п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД ( 584-18 )), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;

7) десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі порушення встановленого у пункті 1 статті 9 порядку проведення розрахунків через каси підприємств, установ і організацій, в яких ці операції повинні проводитися з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій у встановленому порядку, або у разі порушення порядку оформлення розрахункових і звітних документів при здійсненні продажу проїзних і перевізних документів на залізничному (крім приміського) та авіаційному транспорті;

8) ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі застосування при здійсненні розрахункових операцій реєстратора розрахункових операцій, в конструкцію чи програмне забезпечення якого внесені зміни, не передбачені конструкторсько-технологічною та програмною документацією виробника за умови відсутності чи пошкодження пломби центру сервісного обслуговування;

9) десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - в разі неподання до органів доходів і зборів звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків з реєстраторів розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв`язку, в разі обов`язковості її подання.

У разі допущення суб`єктом господарювання порушення вимог абзацу другого пункту 7 статті 3 цього Закону вперше протягом 2012 року - фінансові санкції не застосовуються.».

При дослідженні даної статті судом встановлено, дана стаття не передбачає такої суми штрафних (фінансових) санкцій яку застосував податковий орган відносно позивача.

Стосовно твердження позивача, що під час перевірки та оформлення її результатів перевіряючими допущені порушення встановленого порядку проведення даних дій, суд зазначає наступне.

Так, позивач стверджує, що перевірка проведена неповно та не об`єктивно,оскільки вона не була викликана під час проведення перевірки та відповідно не була присутньою під час її проведення.

Разом з тим, відповідно до норм чинного законодавства податковим органом перевірку проведено в присутності продавця ОСОБА_2 , яка підписала акт фактичної перевірки без зауважень. Перед початком перевірки перевіряючими пред`явлено ОСОБА_2 направлення на перевірку, в якому зазначається дата його видачі, назва контролюючого органу, вид (фактична перевірка), підстави, дата перевірки та тривалість перевірки, посади та прізвища посадових осіб контролюючого органу, які проводять перевірку. Вищевказана особа ознайомилась з направленнями на проведення перевірки, отримала копію наказу про проведення фактичних перевірок про, що свідчить підпис ОСОБА_2 у направленні на перевірку.

Таким чином, суд не погоджується з твердженням позивача, що під час перевірки та оформлення її результатів перевіряючими допущені порушення встановленого порядку проведення даних дій.

Отже, висновки про виявленні порушення, які слугували основними підставами для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, не знайшли свого підтвердження в рамках розгляду даної адміністративної справи, що в сукупності з наведеними вище порушеннями порядку оформлення результатів податкової перевірки позивача, дають підстави суду для висновку про його протиправність та необхідність скасування задля відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду даної адміністративної справи, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, що заперечує проти позову, належних та допустимих доказів на доведення правомірності прийнятого ним рішення суду не надав, у зв`язку із чим суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином суд приходить до висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 72-77, 90, 143, 194, 242-246, 250, 255 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України в Київській області від 18.09.2018 № про сплату фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 штрафних санкцій у сумі 8682,00 грн..

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (податковий номер - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Київській області (код ЄДРПОУ - 39393260) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп..

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.