Справа № 480/3810/19
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
26 вересня 2019 р. справа № 480/3810/19
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 через представника - ОСОБА_2 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Сумської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 04.07.2019 №UA805000/2019/000191/1.
Дослідивши матеріали позовної заяви, суд повертає її позивачу, виходячи з наступного.
За приписами ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Статтею 59 Кодексу адміністративного судочинства України визначено документи, що підтверджують повноваження представників.
Згідно з ч. 4 вищевказаної статті повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч.2 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
Отже, для представництва особи в адміністративній справі адвокат повинен надати суду ордер або довіреність, а не їх копії.
При цьому, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.
Таким чином, повноваження адвоката, зокрема, стосовно підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін - саме у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень. При цьому, право підпису позовної заяви є виключним правом позивача, яке повинно надаватись представнику шляхом окремого визначення даної дії у договорі.
При цьому, право підпису адміністративного позову є виключним правом позивача, яке повинно надаватись представнику шляхом окремого визначення даної дії у договорі.
Однак, статтями 44, 47 КАС України безпосередньо не надано право представникам підписувати від імені учасників справ позовну заяву, оскільки право на подання позову - не є тотожним праву представника на підписання від імені позивача позовної заяви.
Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №810/739/15.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання підписана представником ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_2 .
На підтвердження своїх повноважень до позовної заяви адвокатом додано копію ордеру б/н від 22.08.2019, завірену самим адвокатом, в якому зазначено, що підставою його видачі є договір про надання правової допомоги від 22.08.2019.
Проте копія договору не містить в собі делеговане позивачем право представнику на підписання від його імені позовної заяви.
В матеріалах справи відсутній будь-який документ, який би підтверджував рішення позивача реалізувати своє право на звернення до суду не самостійно, а через представника.
Враховуючи, що до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували волевиявлення ОСОБА_1 на надання повноважень адвокату Вакулі В.М. підписувати позовну заяву, інші процесуальні документи, які подаються до суду, та які могли б надати можливість суду перевірити обсяг повноважень, наданих довірителем, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає поверненню, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати.
Даний висновок суду узгоджується з позицією Верховного суду, викладеною в ухвалі від 15 серпня 2018 року у справі №9901/736/18.
Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.
Виключний перелік підстав для повернення позовної заяви зазначено у ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст. ст. 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення - повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Суддя С.О. Бондар