Справа № 540/1323/19
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

18 вересня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/1323/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати незаконним акт №752/21-22-13-04/ від 21.12.2018 року "Про результати документальної планової перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 20.03.2013 по 31.12.2017 р.р." та визнати перевірку незаконною;

визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі:

- № про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 1903474,45 грн. основного платежу та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 475868,61 грн.,

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді зарплати, на 76492,80 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 42568,20 грн.,

- № про застосування штрафних санкцій у розмірі 2339,46 грн., за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платникам своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 7798,20 грн.;

- № про застосування штрафної санкції у розмірі 510,00 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку,

- № про збільшення грошового зобов`язання по військовому збору на 6374,40 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 3547,35 грн.,

- № про збільшення грошового зобов`язання за військовим збором на суму 150759,02 грн. за основним платежем та застосування штрафних санкцій на суму 37689,76 грн. ,

- рішення № про застосування штрафних санкцій у розмірі 46745,60 грн. з єдиного внеску ,

- визнати незаконними та скасувати рішення №17844/6/99-99-11-05-02-15 від 15.04.2019 року та №20191/6/99-99-11-05-01-25 від 26.04.2019 року Головного Управління ДФС України.

Ухвалою від 08.07.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального провадження. Підготовче провадження призначено на 05 серпня 2019 р.

30.07.2019 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, зазначає про те, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не спричиняє для платника податків виникнення будь-яких прав і обов`язків, а отже, не породжує правовідносини, які можуть бути предметом спору. Перевірка була проведена у відповідності до вимог чинного законодавства за дозволом довіреної особи позивача.

05.08.2019 проведено підготовче засідання, за клопотанням сторін оголошено перерву.

16.08.2019 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив з додатковими доказами. Також позивачем подано клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Справа розглядалась 19.08.2019 , відкладено розгляд справи за клопотанням сторін.

02.09.2019 позивачем надано суду копію Книги обліку доход і витрат позивача, копії декларацій за 2015-2017 роки.

10.09.2019 відповідач надав заперечення проти проведення судової економічної експертизи.

12.09.2019 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог та доповнити їх вимогами про визнання незаконними та скасування вимоги ГУ ДФС № Ф-69751-51 від 09.07.2019 про сплату єдиного внеску в сумі 93491 грн. 20 коп., яка була прийнята за наслідками оскаржуваного акта перевірки, та вимоги від 21.02.2019 № Ф- про сплату недоїмки з єдиного внеску в сумі 7798 грн. 20 коп., рішення Державної податкової служби України від 02.09.2019 за № 376/6/99-00-08-06-01, прийняте за результатами скарги ФОП ОСОБА_2 В.Ф.

В підготовче судове засідання 18.09.2019 представник позивача прибув, надав клопотання про проведення засідання в письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про день і час засідання був повідомлений належним чином.

Отже, судове засідання 18.09.2019 проведено в письмовому провадженні.

Враховуючи неявку представника відповідача, для надання йому часу для ознайомленням із заявою про збільшення позовних вимог, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи на 04.10.2019 на 10 год. 00 хвил., про що надіслати сторонам судові повістки.

Крім того, розглянувши позовну заяву суд дійшов висновку про закриття провадження відносно частини позовних вимог.

Так, однією з позовних вимог є вимога про визнання незаконним акту №752/21-22-13-04/ від 21.12.2018 року "Про результати документальної планової перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 20.03.2013 по 31.12.2017 р.р." та визнання перевірки незаконною.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що фактично позивачем оскаржуються дії по проведенню перевірки, які зафіксовані актом перевірки.

Підпунктом 62.1.3 пункту 6.2.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно із п. 58.1 ст. 58 та п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Дії податкового органу по складанню акта перевірки є способом реалізації наданої суб`єкту владних повноважень компетенції, а сам акт перевірки не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України і є лише носієм інформації, встановленої під час проведення перевірки, та не порушує права платника. Акт перевірки є лише одним із видів доказів, належність, допустимість та достовірність яких оцінюється судом при розгляді справ, зокрема, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позивач реалізував своє право на захист порушеного права шляхом оскарження податкових повідомлень-рішень, прийнятих на підставі даного акта перевірки від 21.12.2018.

Тому суд закриває провадження щодо цієї позовної вимоги відповідно до п.1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Крім того, суд встановив, що позивач заявив позовні вимоги про визнання незаконними та скасування рішення №17844/6/99-99-11-05-02-15 від 15.04.2019 року та №20191/6/99-99-11-05-01-25 від 26.04.2019 року, які були прийняті Державною фіскальною службою України за результатами розгляду скарг позивача на рішення від 21.02.2019 №№ , , НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , 4, НОМЕР_4 та якими скарги були залишені без задоволення.

Суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю за п.1 ч. 1 ст. 238 КАС України відносно вказаних позовних вимог з урахуванням наступного.

Визначення сум податків, що підлягають сплаті платником до бюджету, у відповідності до ст. 58 Кодексу, здійснюється контролюючим органом шляхом надіслання (вручення) платнику податків податкового повідомлення-рішення. Відповідно до ст. 86 п. 86.8 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків. Власне податкове повідомлення-рішення і є письмовим повідомленням контролюючого органу (рішенням) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи (підпункт 14.1.157 статті 14 Податкового кодексу). Відтак правові наслідки для платника породжують безпосередньо податкові повідомлення-рішення, якими нараховані грошові зобов`язання.

Платник податків, який вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені його права, свободи або інтереси, для їх захисту, у відповідності до п. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, має право звернутися до адміністративного суду.

З наведених норм права випливає, що платник податків на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Стаття 56 ПКУ передбачає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Позивач скористався своїм правом на оскарження рішень та податкових повідомлень-рішень контролюючого органу в адміністративному (досудовому) порядку.

Згідно п. 56.10 ст. 56 ПКУ рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку. Процедура адміністративного оскарження закінчується, зокрема, днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 56.17.3 ст. 56 ПКУ). День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

За установленими в теорії права підходами до класифікації актів, правовий акт індивідуальної дії - виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акта (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав та обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований. Обов`язковою ознакою як правового акта індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов`язковість його приписів для відповідного суб`єкта (суб`єктів), дотримання яких забезпечується правовими механізмами.

Отже, з огляду на викладене, суд зазначає, що в даному випадку правові наслідки для платника податків породжує саме податкове повідомлення-рішення, а не рішення контролюючого органу, яке прийнято за результатами розгляду скарги. Останнє безпосередньо не порушує права та інтереси позивача, оскільки не змінює грошових зобов`язань платника податків.

Таким чином, позовну вимогу про визнання незаконним та скасування рішення Державної фіскальної служби України №17844/6/99-99-11-05-02-15 від 15.04.2019 року та №20191/6/99-99-11-05-01-25 від 26.04.2019 року, прийняті за результатами скарг ФОП ОСОБА_2 В ОСОБА_3 не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Правові наслідки для платника породжують безпосередньо податкові повідомлення-рішення, якими нараховані грошові зобов`язання.

Оскільки суд закриває провадження відносно трьох немайнових вимог, судовий збір в сумі 5763,00 грн. (1921 грн. х3) повертається позивачу, на підставі п.5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 183, 238, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

Закрити провадження у справі відносно позовних вимог про:

- визнання незаконним акту №752/21-22-13-04/ від 21.12.2018 року "Про результати документальної планової перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 20.03.2013 по 31.12.2017 р.р.",

- визнання незаконними та скасування рішень №17844/6/99-99-11-05-02-15 від 15.04.2019 року та №20191/6/99-99-11-05-01-25 від 26.04.2019 року ДФС України.

Повернути ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 5763 грн., сплачений квитанцією АБ "Південний" (загальна сума сплати 15368,00 грн.) № ПН354 від 24.06.2019, у зв`язку із закриттям провадження відносно трьох немайнових вимог.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання ухвали, при цьому апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції.

Суддя Хом`якова В.В.