Справа № 120/1163/19-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1163/19-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Комар Павло Анатолійович

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

26 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сапальової Т.В. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

апелянта: ОСОБА_1

представника апелянта: адвоката Зубаня О.О.

представників відповідача: Хмарського Р.В., Салецького І.О.

представника третьої особи: адвоката Чубенко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року (ухвала постановлена у м. Вінниці, повний текст ухвали складено 22.07.2019, час її постановлення не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Релігійна організація "Релігійна громада Святого Апостола Євангеліста Іоанна Богослова села Красносілка Бершадського району Української Православної Церкви (Православної Церкви України)" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації від 27.02.2019 №16;

- відновити державну реєстрацію статуту Релігійної організації "Релігійна громада Святого Апостола Євангеліста Іоанна Богослова села Красносілка Бершадського району Української Православної Церкви".

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації від 27.02.2019 №16 зареєстровано статут Релігійної громади Святого Апостола Євангеліста Іоанна Богослова села Красносілка Бершадського району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви у новій редакції зі зміною найменування на Релігійна організація «Релігійна громада Святого Апостола Євангеліста Іоанна Богослова села Красносілка Бершадського району Української Православної Церкви (Православної Церкви України).

3. Дана реєстрація відбулася у зв`язку з переходом під юрисдикцію Православної Церкви України. Змінено також юридичну адресу релігійної громади з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 . Також, внесено зміни про керівника релігійної громади, якими замість ОСОБА_1 став ОСОБА_2 .

4. Позивач вказує, що реєстрація проведена на підставі рішення загальних зборів Релігійної громади Святого Апостола Євангеліста Іоанна Богослова села Красносілка Бершадського району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви від 29.01.2019, оформленого протоколом №1, підписаним головою зборів - ОСОБА_3 та секретарем зборів - Мазуренко Любов Євгеніївною. А також, на підставі рішення парафіяльних зборів Релігійної громади Святого Апостола Євангеліста Іоанна Богослова села Красносілка Бершадського району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви від 09.02.2019р., оформленого протоколом №2.

5. Проте, заява про реєстрацію змін і доповнень до статуту «Релігійної громади Святого Апостола Євангеліста Іоанна Богослова села Красносілка Бершадського району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви» не підписана ОСОБА_4 , її підписали та подали до обласної державної адміністрації інші особи, а саме: - ОСОБА_2 , який взагалі не був членом релігійної громади.

6. Крім того, позивач зазначає, що в оскаржуваних загальних зборах від 29.01.2019 та парафіяльних зборах від 09.02.2019 насправді брали участь не члени релігійної громади, а жителі села Красносілка, які сповідують різне віросповідання, а також не віруючі особи, більшість з яких не визнавали обов`язковість Статуту Української Православної Церкви, не відвідували богослужіння, приймають участь у таїнствах сповіді та причастя, не перебувають у канонічному послухові настоятелю ОСОБА_1

7. Тобто, відповідно 29.01.2019 і 09.02.2019 відбулись загальні збори громадян територіальної громади с. Красносілка, а не загальні збори та парафіяльні збори Релігійної громади Святого Апостола Євангеліста Іоанна Богослова села Красносілка Бершадського району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви», оскільки релігійна громада налічує близько 50 членів, а згідно з протоколом № 1 від 29.01.2019 на зборах були присутні 242 особи, згідно з протоколом №2 від 09.02.2019 - на зборах було 314 осіб, отже, це були загальні збори всіх жителів населеного пункту.

8. Відтак, як вказує позивач з посиланням на положення Статуту, зібрання, рішення якого лягло в основу Наказу №16 від 27.02.2019 не були зборами релігійної громади Святого Апостола Євангеліста Іоана Богослова села Красносілка Бершадського району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви, що, в свою чергу, в правовому розумінні, нівелює будь яке по змісту рішення прийняте ними, а також, в тому числі, і ті, що були використані для реєстрації відповідачем статуту третьої особи у новій редакції та послугували підставою для видання оскаржуваного наказу.

9. Позивач вважає, що статут у новій редакції зареєстрований незаконно, оскільки відповідач приймаючи розпорядження, не здійснив перевірку легітимності документів щодо перереєстрації громади, а саме: протоколу загальних зборів парафії, не перевірив повноваження осіб, які подали заяву про перереєстрацію статуту на предмет їх відношення до Релігійної громади Святого Апостола Євангеліста Іоанна Богослова села Красносілка Бершадського району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви. Протокол зборів не був підписаний чинним настоятелем громади вказаної релігійної громади, який є одночасно головою Парафіяльної ради, як це передбачено п. 2.7 Статуту релігійної громади.

10. З огляду на викладене, позивач вважає, що оскаржуване рішення відповідача ухвалено з порушенням чинного законодавства України та положень статуту релігійної громади, що є зовнішнім втручанням у справи релігійної громади, яке потягло за собою порушення прав позивача на вільну зміну конфесійної приналежності.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

11. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.07.2019 провадження у даній справі закрито, у зв`язку з тим, що даний спір не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

12. Скаржник вважає оскаржуване рішення незаконним, у зв`язку з чим, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

13. Скаржник зазначив, що суд першої інстанції неправильно застосував ст. 19 КАС України, оскільки у даній справі оскаржуються дії відповідача, здійснені ним як державним реєстратором, який порушив встановлену законодавством процедуру державної реєстрації, а саме: не перевірив повноваження осіб, які звернулись до відповідача з заявою та документами про здійснення реєстрації змін до Статуту.

14. Вказує, що суд першої інстанції неправильно застосував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19.12.2018 у справі 806/3462/14, оскільки у даній справі необхідно застосувати висновки Верховного Суду, сформовані у постанові від 16.10.2018 у справі № 807/3565/14.

15. Зазначає, що предметом позову у даній справі є визнання протиправними дії державного реєстратора щодо незаконної реєстрації змін до установчих документів релігійної громади. Тобто, оскільки оскаржуються дії реєстратора, як посадової особи, то даний спір є публічно-правовий, який підсудний адміністративному суду.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

16. Судом першої інстанції встановлено, що 24.07.1992 здійснено державну реєстрацію «Релігійної громади Святого Апостола Євангеліста Іоанна Богослова села Красносілка Бершадського району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви».

17. Наказом Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації від 27.02.2019р. за №16 зареєстровано статут Релігійної громади Святого Апостола Євангеліста Іоанна Богослова села Красносілка Бершадського району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви у новій редакції зі зміною найменування на: Релігійна організація «Релігійна громада Святого Апостола Євангеліста Іоанна Богослова села Красносілка Бершадського району Української Православної Церкви (Православної Церкви України).

18. Дана реєстрація відбулася у зв`язку з переходом під юрисдикцію Православної Церкви України. Змінено також і юридична адреса релігійної громади з «с.Красносілка, вул АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 А» на « АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 Незалежності АДРЕСА_2 ». А також, внесено зміни про керівника релігійної громади, яким замість Позивача став ОСОБА_2 .

19. Дана реєстрація проведена на підставі рішення загальних зборів Релігійної громади Святого Апостола Євангеліста Іоанна Богослова села Красносілка Бершадського району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви від 29.01.2019р., оформленого протоколом №1, підписаним головою зборів - ОСОБА_3 та секретарем зборів - Мазуренко Любов Євгеніївною. А також, на підставі рішення парафіяльних зборів Релігійної громади Святого Апостола Євангеліста Іоанна Богослова села Красносілка Бершадського району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви від 09.02.2019р., оформленого протоколом №2.

20. Не погоджуючись з даним наказом відповідача, позивач звернувся до суду.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

21. Позивач вважає, що даний спір є публіно-правовим та підсудний адміністративному суду, оскільки у даній справі оскаржуються дії відповідача, здійснені ним як державним реєстратором, який порушив встановлену законодавством процедуру державної реєстрації, а саме: не перевірив повноваження осіб, які звернулись до відповідача з заявою та документами про здійснення реєстрації змін до Статуту.

22. Відповідач зазначив, що позовні вимоги стосуються правомірності дій управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації щодо реєстрації статусу релігійної організації (позивача) у новій редакції, внаслідок зміни підлеглості у канонічних та організаційних питаннях третьої особи. Проте, оскаржується таке рішення саме з підстав порушення особами, які подали заяву про реєстрацію змін до статуту, положень закону, статуту в частині дотримання порядку, способу та компетенції проведення загальних зборів 29.01.2019 та саме законності рішення, прийнятого на вказаних зборах, про зміну підлеглості у канонічних та організаційних питаннях. Тобто, у даному випадку, оскаржуються дії управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації з підстав порушення особами, які надали 01.02.2019 відповідні документи про зміну третьою особою своєї підлеглості у канонічних та організаційних питаннях. Ці обставини належать до внутрішньої діяльності юридичної особи та визначаються законом та статутом, на підставі якого діє релігійна громада.

23. Фактичною підставою звернення позивача із позовом до суду стали не стільки протиправні дії управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації щодо реєстрації статусу релігійної організації, як дії осіб, які скликали загальні збори релігійної громади, прийняли рішення про зміну підлеглості релігійної громади, подали відповідну заяву, протокол та список осіб управлінню.

24. Таким чином, наданню правової оцінки діям управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації повинно передувати встановлення та доказування у даному спорі обставин, які є внутрішньою діяльністю релігійної організації. В даному випадку, спір виник саме між членами релігійної громади с. Красносілка.

25. Отже, відповідач вважає, що позивач звернувся до адміністративного суду за захистом свого цивільного особистого немайнового права на свободу світогляду і віросповідання, тому спірні правовідносини не є публічно-правовим спором у розумінні КАС України.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

26. Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

27. Відповідно до статті 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб.

28. Членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, а також на вимогах статуту (положення) релігійної громади. Релігійна громада на власний розсуд приймає нових та виключає існуючих членів громади у порядку, встановленому її статутом (положенням).

29. Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється загальними зборами релігійної громади. Такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами.

30. Згідно положень статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

31. Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

32. Колегія суддів вказує, що у справі, що розглядається, предметом спору є правомірність рішення Управління у справах національностей та релігії Вінницької обласної державної адміністрації щодо реєстрації статусу релігійної організації у новій редакції. Проте оскаржується таке рішення саме з підстав порушення особами, які подали заяву про реєстрацію змін до статуту, положень закону, статуту в частині дотримання порядку, способу та компетенції реєстрації таких змін. Ці обставини належать до внутрішньої діяльності юридичної особи та визначаються статутом, на підставі якого діє релігійна громада. Як вбачається з встановлених обставин, позивач пов`язує проведену реєстрацію змін до статуту, власне з незаконними діями осіб, які подали відповідну заяву та документи відповідачеві.

33. Фактичною підставою звернення до суду стали не стільки протиправні дії відповідача щодо реєстрації змін до статуту, як дії осіб, які скликали парафіяльні збори, прийняли рішення про зміну підлеглості релігійної громади, подали відповідну заяву та документи відповідачеві.

34. Крім того, в позовній заяві позивач сам вказує на те, що фактично оскаржує рішення загальних зборів від 29.01.2019 та парафіяльних зборів від 09.02.2019.

35. Суд апеляційної інстанції наголошує, що судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне між собою.

36. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

37. До компетенції адміністративних судів належать публічно-правові спори, в яких хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

38. Це узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

39. Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

40. До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

41. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спір, який розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване розпорядження, хоч і мав владні-управлінські повноваження (в частині зареєструвати або відмовити у реєстрації змін до статуту релігійної громади), проте прийнятий факт здійсненої реєстрації обумовлений наданими для такої реєстрації документами. В свою чергу, позивач власне і доводить відсутність повноважень у особи, яка подала заяву та документи для внесення змін до статуту, оспорює порядок та спосіб скликання парафіяльної ради, парафіяльних зборів та право участі у них, повноваження приймати рішення про внесення змін до статуту.

42. Отже, наданню правової оцінки наказу суб`єкта владних повноважень передує встановлення та доказування у даному спорі обставин, які є внутрішньою діяльністю релігійної організації - Святого Апостола Євангеліста Іоанна Богослова села Красносілка Бершадського району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви. Окрім того, оскаржуване рішення зачіпає не лише права та інтереси позивача, а й Релігійної громади Святого ОСОБА_5 Євангеліста Іоанна Богослова села Красносілка Бершадського району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви.

43. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку спір виник саме між засновниками, членами релігійної громади Святого Апостола Євангеліста Іоанна Богослова села Красносілка Бершадського району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви та релігійною громадою, яка вирішила змінити канонічне підпорядкування, подавши заяву про реєстрацію змін.

44. Суд апеляційної інстанції наголошує, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

45. Зважаючи на викладене, цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а спірні правовідносини не є публічно-правовим спором у розумінні КАС України, оскільки стосуються прав та інтересів учасників релігійної громади на канонічне підпорядкування, а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані на захист цивільного права позивача. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

46. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19.12.2018 у справі № 806/3462/14 (адміністративне провадження № К/9901/4706/18).

47. Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного рішення про закриття провадження у справі.

48. Доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана правильно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

49. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

50. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

51. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

52. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

53. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 вересня 2019 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сапальова Т.В. Боровицький О. А.