Справа № 520/7325/19
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового судового рішення

25 вересня 2019 р. № 520/7325/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (майдан Захисників України, буд. 7/8, 7 пов., м.Харків, 61001, ) про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ткаченко А.О. щодо прийняття постанови про накладення штрафу від 08.02.2019 року за №57130653 у сумі 60337,15 грн;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ткаченко А.О. про накладення штрафу №57130653 від 08.02.2019 року за виконавчим листом №2-977/2007 від 20.08.2019 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача усі судові витрати.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови. Визнано незаконними дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ткаченка А.О. щодо прийняття постанови про накладення штрафу від 08.02.2019 року за №57130653 у сумі 60337,15 грн. Скасовано постанову старшого державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ткаченка А.О. про накладення штрафу №57130653 від 08.02.2019 року за виконавчим листом №2-977/2007 від 20.08.2019 року. Стягнуто на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (майдан Захисників України, буд. 7/8, 7 пов., м. Харків, 61001, ).

20.09.2019 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якому позивач просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати у розмірі 1400,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали заяви про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою професійною допомогою адвоката, а також наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст. 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі № 61-3416св18.

Судом встановлено, що згідно наданого до суду акту виконаних робіт №1 від 16.09.2019 до договору №74 НП про надання правової допомоги від 26.07.2019 року, виписаного на підставі завдання №3 до договору №74 НП про надання правової допомоги від 26.07.2019 року, ОСОБА_1 надано правову допомогу, а саме, участь адвоката у двох судових засіданнях в Харківському окружному адміністративному судді по справі №520/7325/19 вартістю 1400 грн.

На підтвердження оплати згаданих послуг позивачем надано копію квитанції №19 від 19.09.2019 року.

Разом з тим, суд зазначає, що в підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічний висновок висловив Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2018 року у справі №569/17904/17.

Позивачем не надано розрахунку гонорару адвоката, зокрема, позивачем не вказано, які саме дії адвоката охоплюють поняття "участь у судовому засіданні", тривалість такої участі в годинах (хвилинах), не вказано чи включається в це поняття вартість проїзду представника позивача.

За таких підстав суд не має можливості встановити вартість години за певний вид послуги та час витрачений на виконання окремих послуг.

Враховуючи те, що наданими до суду документами обґрунтованість та фактичний обсяг витрат на правничу допомогу, заявлених позивачем в заяві про ухвалення додаткового судового рішення від 20.09.2019, у конкретній адміністративній справі не підтверджено належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для компенсації витрат позивача на правову допомогу.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд також зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), № 31107/96).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 22.05.2018 року у справі №826/8107/16.

Враховуючи, що дана справа є справою незначної складності, яка була розглянута судом в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання), об`єм наданих послуг, суд дійшов висновку, що розмір витрат не є співрозмірним та пропорційним до предмету спору, у зв`язку з чим заява про відшкодування судових витрат від 20.09.2019 року не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 132, 134, 139, 143, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви позивача про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі №520/7325/19 за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.В. Панченко