Справа № 360/2428/19
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2428/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмову провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (місцезнаходження: 93300, Луганська область, м. Попасна, вул. Шкільна, 2) про визнання неправомірними дії, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі - відповідач) про визнання неправомірними дії, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначені пенсії на пільгових умовах;

- скасувати рішення відповідача від 12 грудня 2018 року про відмову позивачу у призначені пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язати відповідача призначить пенсію відповідачу на підставі ч. 3 ст. 24 ЗУ "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" при загальному стажі роботи 32 роки, в тому числі на пільгових умовах за Списком № 1 - 16 років 9 місяців.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 29.11.2017 він звернувся до відповідача із заявою щодо призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058 - ІV) надавши необхідні документи. Відповідачем відмовлено в призначенні пенсії. Рішення про відмову відповідача в призначенні пенсії оскаржено в судовому порядку.

Постановою першого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018 зобов`язано відповідача зарахувати певні період його роботи до пільгового стажу.

12.12.2018 Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському району Луганської області повторно розглянув заяву з урахуванням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганське області від 12.12.2018 повторно відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст.114 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю страхового стажу роботи (необхідний страховий стаж 21 рік 6 місяці; підтверджено документами 16 років 9 місяців. У тому числі 14 років 4 місяці 13 днів). При цьому до пільгового стажу не зараховано проходження строкової військової служби.

З посиланням на норми Закону № 1058 - ІV та Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) позивач вважає відмову у призначенні пенсії незаконною та такою, що суперечить діючому законодавству.

Відповідачем 27.08.2019 за вх. № 44448/2019 надано до суду відзив на позовну заяву (арк.спр. 46-48), в якому, зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.11.2017 звернувся до управління із заявою на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 13 «а» України «Про пенсійне забезпечення». До заяви надав наступні документи: трудову книжку, паспорт, код, довідки, підтверджуючі пільговий характер роботи за період роботи на шахті Тошківська, військовий квиток, диплом.

Відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію мають працівники, зайняті повний робочий день з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи, при звернені з 01.04.2017 по 31.03.2018, не менше 21 року 6 місяців, з них не менше 10 років на зазначених роботах (а при звернені з 01.04.2018 по 31.03.2019 не менше 22 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах).

Працівники, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

За підрахунком управління, загальний стаж роботи позивача склав 16 років 02 місяці 02 дні, з них стаж на підземних роботах 06 років 01 місяць 08 днів.

Саме тому, рішенням управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі від 08.12.2017 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно ст. 13 "а" Закону України "Про пенсійне забезпечення" відсутність страхового та пільгового стажу роботи.

Не погодившись з рішенням управління, ОСОБА_1 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 у справі № 812/858/18 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018 у справі № 812/858/18 позов ОСОБА_1 задоволено та управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зобов`язано зарахувати до пільгового страхового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи: з 11.12.1985 по 14.02.1986, з 15.02.1986 по 12.05.1986, з 05.09.1988 по 26.04.1989, з 27.04.1989 по 07.07.1996 та повторно розглянути заяву позивача від 29.11.2017 року про призначення пенсії на пільгових умовах за віком відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з прийняттям відповідного обґрунтованого рішення.

На виконання рішення суду управлінням повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 Після зарахування спірних періодів страховий стаж роботи позивача склав 16 років 09 місяців 00 днів, список №1 (шахтарі) - 14 років місяців 00 днів, стаж на підземних роботах - 16 років 05 місяців 19 днів.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі від 12.12.2018 ОСОБА_1 знову відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (зміни в законодавстві) через відсутність необхідного страхового стажу роботи.

Управління зазначає, що на час звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії, умови її призначення було регламентовано пунктом «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788), саме тому позивачу було відмовлено в призначенні пенсії по причині відсутності у нього необхідного стажу роботи, а саме 21 року 6 місяців.

Тобто, враховуючи норми чинного законодавства (з урахуванням змін, які набули чинності з 01.01.2018), ОСОБА_1 набув право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за нормами пункту 1 статті 114 Закону № 1058 тільки з 01.01.2018.

Для використання свого права позивачу у період з 01.01.2018 необхідно звернутися до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1.

Позивача було неодноразово повідомлено про необхідність надання такої заяви у телефонному режимі, але він із заявою про призначення пенсії після набутого на неї права до теперішнього часу до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області не звертався, тобто, не вчинив необхідних дій для реалізації права на призначення пенсії.

На дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії від 29.11.2017 та на дату виконання рішення суду у справі - 12.12.2018, позивач не мав права на пенсію за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного стажу роботи, саме тому відмова управління в призначенні йому пенсії є правомірною, а прийняте рішення - закономірне.

З огляду на вищенаведене, управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 13.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк.спр. 1-2).

Ухвалою від 12.09.2019 відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін задоволено, вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (арк. спр. 80-81).

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі (арк. спр. 87).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (арк. спр. 83), просив суд розглянути справу без його участі (арк. спр. 85).

Згідно з частиною третьою статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином і відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце перебування: АДРЕСА_2 , є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України, картки платника податків (арк. спр. 11-13), довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.06.2017 №10449 (арк. спр. 57).

Згідно із заявою від 29.11.2017, зареєстрованою за № 1677, позивач звернувся до відповідача з приводу призначення пенсії (арк. спр. 54 зв. б., 55).

Згідно з паспортом серії НОМЕР_2 , виданого 20.08.1996 Кіровським МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто, на час звернення до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (29.11.2017) досяг 50 років (арк спр. 27-29)

Відповідно до протоколу № 1677 від 07.12.2017 зарахований стаж позивача складає: 2 роки 1 місяць 6 днів - військова служба, 6 років 1 місяць 8 днів - список 1 - шахтарі, страховий стаж з 01.07.2000 - 5 років 9 днів 21 день, загальний стаж (після 2004 року) - 5 років 9 місяців 21 день, загальний стаж - 16 років 2 місяці 2 дні (14.11.2016), стаж на підземних роботах (авто) - 6 років 1 місяць 8 днів (арк. спр. 50).

Рішенням відповідача від 08.12.2017 ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії на пільгових умовах згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з причин відсутності страхового стажу роботи (необхідного страхову стажу - 21 рік 6 місяців, підтверджено документами - 16 років 2 місяці 2 дні) та пільгового стажу роботи (10 років) (арк. спр. 51)

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 у справі № 812/858/18 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області відмовлено повністю (арк. спр. 52-54).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 у справі № 812/858/18 скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 08.12.2017 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно ст. 13 "а" Закону України "Про пенсійне забезпечення" ОСОБА_1 ;

зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 період роботи:

- учнем гірничого з повним робочим днем під землею на шахті "Луганська" ВО "Стаханіввугілля" у період з 11.12.1985 по 14.02.1986;

- підземним гірничим І-го розряду з повним робочим днем під землею на шахті "Луганська" ВО "Стаханіввугілля" у період з 15.02.1986 по 12.05.1986;

- підземним гірничим І-го розряду з повним робочим днем під землею на шахті "Луганська" ВО "Стаханіввугілля" у період з 05.09.1988 по 26.04.1989;

- підземним машиністом електровозу 3-го та 4-го розряду з повним робочим днем під землею на шахті "Луганська" ВО "Стаханіввугілля" у період з 27.04.1989 по 07.07.1996;

зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.11.2017 про призначення пенсії на пільгових умовах за віком відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з прийняттям відповідного обґрунтованого рішення (арк. спр. 72 -75)

Відповідно до протоколу № 1677 від 12.12.2018 зарахований стаж позивача складає: 2 роки 1 місяць 6 днів - військова служба, 14 років 4 місяці 13 днів - список 1 - шахтарі, страховий стаж з 01.07.2000 - 6 років 4 дні 19 день, загальний стаж (після 2004 року) - 6 років 4 дні 19 день, загальний стаж - 16 років 9 місяців (28.11.2017), стаж на підземних роботах (авто) - 16 років 5 місяців 19 днів, в тому числі військова служба 2 роки 1 місяць 6 днів (арк. спр. 70).

Рішенням від 12.12.2018 відповідач відмовив ОСОБА_1 в призначені пенсії на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкову державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю страхового стажу роботи (необхідного страхову стажу - 21 рік 6 місяців, підтверджено документами - 16 років 9 місяців) (арк. спр. 71).

Згідно протоколу призначення пенсії № 26 від 12.12.2018 зарахований стаж позивача (неповний) складає 30 років 8 місяців 1 день, страховий стаж до 01.01.2004 - 10 років 4 дні 11 днів, страховий стаж після 01.01.2004 - 6 років 3 дні 20 днів, додаткові роки за списком - 14 років в тому числі: робота за списком № 1 - 16 років 5 місяців 21 день (арк. спр. 76).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (тут і надалі посилання на норми Закону № 1058-IV наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Абзацом першим пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частина друга статті 45 Закону № 1058-IV).

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Абзацом вісімнадцятим пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV закріплено, що за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи (абзаци двадцять четвертий, двадцять п`ятий пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV).

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абзацом першим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац дев`ятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).

Абзацом десятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (застосовується з 1 жовтня 2017 року).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац третій частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Отже, з 01 жовтня 2017 року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Судом встановлено, що при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії (дата звернення 29.11.2017) за віком на пільгових умовах стаж позивача на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, враховано відповідачем в одинарному розмірі (14 років 4 місяці 13 днів) і в порушення вимог абзацу десятого частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV до страхового стажу додатково не зараховано 14 років - по одному року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі).

Відповідно до рішення відповідача від 12.12.2018 (з урахуванням висновків суду) позивач на час звернення мав страховий стаж 16 років 9 місяців, на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV - 14 років 4 місяці 13 днів (арк. спр. 71).

З урахуванням положення абзацу десятого частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV, судом встановлено, що станом на 29.11.2017 (день звернення з заявою про призначення пенсії) позивач мав страховий стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV (з необхідних не менше 10 років на зазначених роботах мав 14 років 4 місяці 13 днів (з урахуванням висновків суду), мав необхідний страховий стаж (з необхідних не менше 21 року 6 місяців у чоловіків, мав 30 років 9 місяців), а отже, позивач на момент звернення мав право на пенсію на пільгових умовах.

Враховуючи викладене, рішення відповідача від 12.12.2018 б/н про відмову в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Твердження відповідача, що лише з 01.01.2018 позивач набув право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за нормами п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, але з заявою про призначення пенсії не звернувся, суд відхиляє з огляду на те, що положення абзацу десятого частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV застосовуються з 01.10.2017, крім того, рішенням Першого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018 відповідача було зобов`язано розглянути заяву позивача про призначення пенсії.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: […] визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […].

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Верховний Суд України у постанові від 24 листопада 2015 року по справі № П/800/259/15 (21-3538а15) зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим (№ рішення в ЄДРСР 54398764).

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 КАС України).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із прийняттям відповідачем рішення від 12.12.2018 б/н про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1, а не з діями, вчиненими останнім з метою виконання своїх функцій та повноважень, суд вважає, що належним, достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування такого рішення відповідача, а також зобов`язання відповідача призначити позивачу за його заявою пенсію за віком на пільгових умовах.

Самі по собі дії відповідача нетягнуть для позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту, як визнання їх неправомірними, жодним чином не сприятиме відновленню прав позивача. Тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї вимоги позивача.

Також суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги позивача про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області призначити пенсію на підставі ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» при загальному стажі роботи 32 роки, в тому числі на пільгових умовах за списком № 1 - 16 років 9 місяців з огляду на таке.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов до висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону № 1058-IV, з урахуванням висновку суду.

Правову позицію, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію позивачу, висловлено Верховним Судом у постанові від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72694515).

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн, що підтверджено квитанцією № 50 від 04.06.2019 (арк.спр. 3).

Як вже вище вказано, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню внаслідок обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права.

При цьому предметом спору у даній справі є неправильне обчислення страхового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та зобов`язання органу Пенсійного фонду України відновити порушене право.

Відповідно, обрання неналежного способу захисту порушених прав фактично не змінює тієї обставини, що вимоги позивача є правомірними.

З огляду на те, що судом встановлено неправильне обчислення позивачу страхового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, внаслідок чого позовні вимоги фактично підлягають частковому задоволенню, лише з корегуванням обраного позивачем способу судового захисту, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання неправомірними дії, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 12.12.2018 б/н «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкову державне пенсійне страхування».

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (, місцезнаходження: 93300, Луганська область, м. Попасна, вул. Шкільна, 2) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 29.11.2017, зареєстровану за № 1677, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (, 93300, Луганська область, м. Попасна, вул. Шкільна, 2) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива