Справа № 607/19796/19
Суддя: Вийванко О. М.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2019 Справа №607/19796/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О.М.

при секретарі с/з Стрілковій М.С.

за участю

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1415960 від 11 серпня 2019 року.

Посилаючись на те, що він як водій відмічається уважністю та дотриманням Правил дорожнього руху України. Позивач вказує, що згідно п. 8.11 Правил дорожнього руху України, дозволяється завершити маневр на жовтий сигнал світлофора, якщо не вдається зупинити транспортний засіб без екстреного гальмування та переконавшись у безпечності маневру. Позивач вказує на те, що дозволяється проїжджати на жовтий сигнал світлофора. Тому вважає, що вказана постанова є необґрунтованою, винесена з грубим порушенням чинного законодавства. Позивач категорично не погоджується з прийнятим рішенням, а тому вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не з`явився з невідомих суду на те причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. На адресу суду надійшов відзив на позов в якому відповідач позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та просить в задоволені позовних вимог відмовити.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що згідно постанови серії ЕАВ №1415960 від 11 серпня 2019 року приблизно о 20 год. 49 хв. у м. Одесі під час патрулювання поліцейськими було помічено та зафіксовано засобами відео зйомки як громадянин ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Меrсеdes-Benz Vito» 110 н/з д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Київське шосе в напрямку центра міста та на перехресті з вулицями Хімічна, Хутірська, Михайла Грушевського здійснив проїзд цього перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху України та за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП України. Після цього позивач був зупинений працівниками поліції для з`ясування причин такого діяння та вирішення питання стосовно притягнення чи не притягнення його до відповідальності. З моменту подання світлофором миготливого зеленого сигналу і проїзду межі світлофору (стоп-лінії) на жовтий сигнал, який забороняє рух, позивач мав достатньо часу для зменшення швидкості руху та зупинки транспортного засобу в передбаченому Правилами дорожнього руху місці без застосування екстреного гальмування, враховуючи, що дозволена швидкість руху в місті 50 км/год., дорожнє покриття було сухим, а світлофор добре проглядався, так як ділянка дороги була прямою. Проте він знехтував цим та замість того, щоб знизити швидкість й зупинитись ОСОБА_1 навпаки вирішив збільшити її та «проскочити» перехрестя на забороняючий сигнал світлофора. Пункт 8.11 ПДР в даному випадку не міг бути застосований, так як водій був завчасно попереджений про зміну сигналу світлофору та знаходився на значній відстані, отже мав реальну змогу безпечно зупинитися у передбаченому Правилами дорожнього руху місці та виконати вимогу світлофора. Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: … б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху. Разом з тим, в обґрунтування власної позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та підтверджували б обґрунтованість його пояснень щодо проїзду перехрестя на жовтий сигнал світлофора. В той же час, стороною відповідача надано фото- та відеозаписи, якими підтверджуються викладені в постанові інспектора та в даних поясненнях обставини. Доводи позивача щодо необхідності її скасування безпідставні, необґрунтовані та не підкріплені нормами законодавства. Відповідач не погоджується з позицією позивача щодо скасування постанови, вважає, що позивач таким чином намагається уникнути установленої законом відповідальності, а тому просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши стислий виклад позиції позивача, взявши до уваги відзив на позовну заяву відповідача суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1415960, громадянин ОСОБА_1 , 11 серпня 2019 року о 20 год. 49 хв. керуючи автомобілем марки «Меrсеdes-Benz Vito» 110D, номерний знак НОМЕР_1 у м. Одеса по вул. Сергія Ядова, 34, водій керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя вул. Хімічна-Київське Шосе на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3(ґ) ПДР України - порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

На підставі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.7.3(ґ) Правил дорожнього руху України, сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію"» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У судовому засіданні з`ясовано, що позивач керуючи своїм транспортним засобом у м. Одеса по вул. Сергія Ядова, 34, проїхав перехрестя вул. Хімічна-Київське Шосе на заборонений жовтий сигнал світлофора. Оглянувши в судовому засіданні відеозапис долучений стороною відповідача до відзиву на позовну заяву, вбачається, що коли було зелене мигаюче світло, яке попереджає про наступне ввімкнення жовтого сигналу світлофора позивач не відреагував та не зменшив швидкість автомобіля, а навпаки швидкість збільшив вже на жовтий сигнал світлофора. Коли на світлофорі увімкнувся червоний сигнал світлофора, автомобіль позивача в цей час знаходився на перехресті.

Як вбачається із відеофіксації, наданої представником відповідача, зміна сигналу світлофора з дозвільного (зеленого) на забороняючий відбулась до того моменту, як позивач на транспортному засобі наблизився до світлофору, крім того миготливий зелений сигнал світлофору попереджав про наступну зміну сигналів, з відео вбачається, що у позивача була можливість зупинитись перед світлофором та не рухатись на жовтий сигнал світлофору.

Належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, позивачем суду надано не було. При цьому слід зазначити, що перед тим, як увімкнувся жовтий сигнал світлофора, був миготливий зелений сигнал, який інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Вказане дозволяло позивачу завчасно вжити заходів для зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено відеозаписом, який сумнівів у суду не викликає та розцінюється належним доказом, позивач не виконав вимоги п.п. 8.7.3 (ґ), здійснив рух на забороняючий жовтий сигнал світлофора.

Посилання позивача на те, що він не порушував ПДР повністю спростовані даним доказом, надісланим представником відповідача.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, представником відповідача доведена правомірність дій інспектора, а позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, наведене свідчить про те, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП відповідачем було з`ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, адміністративне стягнення інспектором поліції було накладено у межах санкції, передбаченої вищевказаною нормою права.

Отже, суд вважає, що субєкт владних повноважень при притягненні позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП в повному обсязі з`ясував всі обставини справи та правомірно притягнув відповідача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, позивач, дійсно, порушив ПДР, у звязку з чим правомірно був притягнутий відповідачем до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти до уваги викладені у позовній заяві пояснення позивача, оскільки ці твердження є непослідовні, суперечливі і не відповідають встановленим обставинам по справі, а тому аналізуючи наведені факти, приймаючи до уваги, те що дотримання правил дорожнього руху є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, суд приходить до переконання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а згідно вимог ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи докази на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованим, правомірним та законним, а тому слід відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліціїпро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії ЕАВ № 1415960 від 11 серпня 2019 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Академіка Корольова, 5, м. Одеса.

Повний текст рішення суду складено та підписано 24 вересня 2019 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко