Справа № 337/2433/19
Суддя: Бредун Д. С.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

24.09.2019 ЄУН № 337/2433/19
Провадження № 2-а/337/51/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредун Д.С., при секретарі Шварцер Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області Бахтіна Артема Володимировича - про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконними дії інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Бахтіна А.В. щодо складення відносно позивача постанови серії ЕАВ № 1202260 від 04 червня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП; визнати вказану постанову протиправною та скасувати її, а провадження в справі закрити.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню і обґрунтовує свій позов тим, що Правила дорожнього руху України він не порушував. Поліцейський виніс постанову без врахування доказів у справі, пояснень ОСОБА_1 , та з порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді від 20 червня 2019 року було відкрите спрощене провадження за вказаним адміністративним позовом,у якій роз`яснено відповідачу подати відзив (пояснення) на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справіта призначено судовий розгляд у відкритому судовому засіданні.Крім того, з УПП в Запорізькій області витребувано матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та задоволення позову в повному обсязі.

Відзив від відповідача станом на день розгляду справи до суду не надійшов.До судового засідання відповідач повторно не з`явився, у зв'язку з чим на підставі ч.3 ст.205, ч.3 ст.268 КАС Українисправу розглянуто у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту постанови про адміністративне правопорушення від 04 червня 2019 року серії ЕАВ №1202260 вбачається, що 04 червня 2019 року о 21:59 годині ОСОБА_1 керуючи т.з. біля буд.№51 по пр. Металургів у м. Запоріжжя, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3.е. ПДР, та за ч.2 ст. 122 КУпАП на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

У відповідності дост. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

Стаття 251 КУпАПпередбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.ст.268,280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Відповідно до ст.ст. 72-74 КАС Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування та одержані в порядку встановленому законом.

При цьому,ст. 77 КАС Українипередбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено судом, позивачем заперечується факт скоєння ним адміністративного порушення за обставин зазначених у оскаржуваній постанові, а відповідач взагалі не надав суду доказів вчинення позивачем за вказаних обставин адміністративного правопорушення передбаченогоч.2 ст. 122 КУпАП та дотримання вимог ст.ст.268,280 КУпАПпід час прийняття рішення відносно позивача.

Разом з тим, суд зазначає, що склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб'єктивну сторону правопорушення, об'єкт правопорушення та об'єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не містить складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене, об'єктивна сторона правопорушення не є встановленою.

Окрім того, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних доказів порушення позивачем ПДР України. Тобто, в порушення вказаних нормКУпАП, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався виключно власними припущеннями щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення, що є неприпустимим та свідчить про протиправність спірної постанови відповідача.

Отже, для того, щоб притягнути особу до адміністративної відповідальності необхідна наявність вини відповідної особи у вчиненому правопорушенні, яка підтверджена належними доказами.Одними із таких доказів, відповідно до статті 251 КУпАП є зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки.

Однак інпектором не подано до суду відзиву на адміністративний позов, доказів фото- і кіно-зйомки, пояснень очевидців, акту технічного огляду транспорного засобу.

В матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови.

Так, при винесені постанови про адміністративне правопорушення, відповідач під час винесення оскаржуваної постанови в порушення вимог, статей245,247,251,252 КУпАПрозглянув справу про адміністративне правопорушення без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не перевіривши наявності складу правопорушення, не здійснив технічний огляд транспортного засобу, не надав можливість скористатися юридичною допомогою адвоката, не допитав свідків, у зв'язку з чим за наслідками розгляду вказаної справи, прийняв постанову яка суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушенняправил дорожнього рухупри винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відео-фіксації порушення позивачемправил дорожнього руху. Оскаржувана постанова не містить доказової бази вчинення правопорушення.Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водіємправил дорожнього руху.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.Зазначені правові позиції викладені у постановах №524/5536/17 від 15.11.2018, №338/855/17 від 26.04.2018, № 338/1/17 від 26.04.2018 Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню, та згідно п.3 ч.3 ст. 286 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

При цьому, адміністративний позов не може бути задоволено в повному обсязі.

Так позивач ОСОБА_1 просить визнати незаконними дії інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Бахтіна А.В. щодо складення відносно позивача постанови, а також, визнати вказану постанову протиправною.

Однак суд, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, може прийняти лише одне із рішень, передбачених ч.3 ст. 286 КУпАП. Можливість визнання при цьому дій суб`єкта владних повноважень незаконними, законодавець не встановлює, у зв`язку з чим в задоволенні цієї частини позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 139, 243, 245, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 1202260 від 04 червня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зач.2 ст. 122 КУпАП.

В задоволенні іншої частини адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.С. Бредун