Справа № 420/5499/19
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5499/19
У Х В А Л А
про відмову в відкритті провадження в частині позовних вимог
24 вересня 2019 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бойко О.Я., розглянувши матеріали позовної заяви Єпархіального управління Одеської Єпархії РПЦЗ до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, Фізичної особи підприємця Гуславського Леоніда Костянтиновича про зобов`язання вчинити дії, пов`язані із демонтажем тимчасової споруди та зобов`язання знести тимчасову споруду,-
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Єпархіального управління Одеської Єпархії РПЦЗ до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, Фізичної особи підприємця Гуславського Леоніда Костянтиновича в якій позивач просив:
- зобов`язати фізичну особу підприємця ОСОБА_1 ІD 921496 знести (демонтувати) тимчасову споруду, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Розглянувши матеріали позовної заяви, суд робить висновок, що в частині позовних вимог, а саме: «Зобов`язати фізичну особу підприємця ОСОБА_1 ІD 921496 знести (демонтувати) тимчасову споруду, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 », не належить розгляду в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно з ч. 3 ст. 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.
Відповідно до п.п. 1, 2, 7, 9 ч. 1 ст. 4 КАС України, у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
- адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;
- публічно-правовий спір - спір, у якому:
хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;
- суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;
- відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Суд встановив, що відповідач Фізична особа підприємець ОСОБА_1 не є суб`єктом владних повноважень та не здійснює в цій частині жодних владних управлінських функцій.
Відповідно до ч. 2 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
У зв`язку з наведеним, критеріями відмежування справ господарської юрисдикції від адміністративної є наявність у них спору про права, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.
Отже, спір в частині позовних вимог не є публічно-правовим. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами господарського судочинства.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо позовне слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.
З урахуванням зазначеного, суд робить висновок, що в частині позовних вимога саме: «Зобов`язати фізичну особу підприємця ОСОБА_1 ІD НОМЕР_1 знести (демонтувати) тимчасову споруду, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 )» не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства, а тому суд відмовляє позивачу в цій частині у відкритті адміністративного провадження.
Керуючись ст.ст. 19, 160,161, 170 КАС України, суд, -
Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі в частині позовних вимог, а саме: «Зобов`язати фізичну особу підприємця ОСОБА_1 ІD 921496 знести (демонтувати) тимчасову споруду, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ».
Суд роз`яснює позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції господарського суду за правилами господарського судочинства.
Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293,295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту іі підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти з днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя О.Я. Бойко