Справа № 460/1554/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2019 року м. Рівне №460/1554/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доМіністерства оборони України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, у якому просив суд:

визнати протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

скасувати рішення, оформлене пунктом 44 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 29.03.2019 № 40 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу;

зобов`язати відповідача призначити і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб на 01.01.2018, як інваліду третьої групи відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем помилково визначено дату виникнення права позивача на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 06.10.2014 як дату встановлення інвалідності первинно, в той час як вказаний Закон таких обмежень не визначає. Стверджує, що датою виникнення права на виплату передбаченої цим Законом одноразової грошової допомоги є 14.02.2018, як дата встановлення інвалідності пов`язаної з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Крім того наголошує, що реалізувати право на отримання одноразової грошової допомоги намагався з 22.03.2015 направивши заяву військовому комісару Рівненського об`єднаного міського військового комісаріату з проханням допомоги в оформленні відповідної заяви для отримання одноразової грошової допомоги, відповідь на яку не отримав, а також 31.03.2015 направивши на ім`я виконувача обов`язків командувача Національної гвардії України заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності пов`язаної з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період проходження військової служби, оскільки проходив військову службу у внутрішніх військах МВС СРСР, повноваження яких в Україні з 13.03.2014 передані створеній Національній гвардії України. Зазначає, що подану заяву у Національній гвардії України розглянули, проте одноразову грошову допомогу не виплатили. На підставі поданої відповідачу заяви від 14.08.2018 позивач стверджує про належне виконання необхідних дій задля реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, яке виникло з 14.02.2018 як дати, зазначеної у відповідній довідці МСЕК, що утворює підстави для задоволення позову.

Ухвалою суду від 29.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України.

Відповідач позову не визнав, представник відповідача подав відзив на позовну заяву (а.с.97-100), в якому зазначив, що з моменту встановлення позивачу інвалідності ІІІ-ї групи 06.10.2014 до подання позивачем заяв на призначення і виплату одноразової грошової допомоги 14.08.2018 та 18.10.2018 минув трирічний термін з дня настання події, з якою Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пов`язує виникнення права на одноразову грошову допомогу. Доводи позивача про те, що реалізовувати таке право він почав з 22.03.2015 направивши заяву на Рівненський об`єднаний міський військовий комісаріат та 31.03.2015 звернувшись на ім`я виконувача обов`язків командувача Національної гвардії України не заслуговують на увагу позаяк Порядком № 975 встановлено чіткий порядок дій для отримання одноразової грошової допомоги, якого позивачем при даних зверненнях дотримано не було. З таких підстав просив суд відмовити в позові повністю.

В доповнення до відзиву представник відповідача подав письмову заяву (а.с.95), у якій зазначив про підтримання Верховним Судом у постанові від 12.07.2019 по справі № 1640/2293/18 позиції Міністерства оборони України в даній категорії справ.

У відповіді на відзив (а.с.114-115) позивач зазначив про необгрунтованість доводів відповідача стверджуючи, що положення Порядку № 975 не містять вимог надавати довідку МСЕК, яка була видана особі саме при первинному огляді, а право особи на виплату одноразової грошової допомоги законодавець пов`язує лише з датою, що зазначена у довідці МСЕК, що не позбавляє особу права на отримання одноразової грошової допомоги на підставі довідки МСЕК, виданої при повторному огляді. Відзначив, що направивши заяви від 22.03.2015 до Рівненського об`єднаного міського військового комісаріату та від 31.03.2015 до виконувача обов`язків командувача Національної гвардії України позивач намагався з`ясувати наявність права на отримання одноразової грошової допомоги, а неналежні дії вказаних уповноважених державних органів не надали можливості з`ясувати наявність такого права та реалізувати його.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України надав пояснення на адміністративний позов (а.с.103-102), у яких покликаючись до норм Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530, та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, стверджував, що Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виконав усе, що входить у коло його повноважень, а з огляду на те, що позивач отримав інвалідність згідно з довідкою МСЕК у 2014 році, а з заявою про отримання одноразової грошової допомоги звернувся у 2018 році, термін реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги пропущено. Тому, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу з 16.11.1985 по 20.11.1987, під час якої у складі військової частини № НОМЕР_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС у періоди: з 24.11.1986 по 01.02.1987; з 14.05.1987 по 18.06.1987, що підтверджується записами у військовому квитку НОМЕР_2 (а.с.59-62) та архівною довідкою Центрального архіву ГУВВ МВС України від 25.06.2008 № 3/35-541 (а.с.63).

За результатом первинного огляду 07.10.2014 згідно з довідкою Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0311680 від 06.10.2014 ОСОБА_1 з 06.10.2014 визнано особою з інвалідністю III групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, інвалідність встановлена до листопада 2015 з проходженням чергового огляду у жовтні 2015 року (а.с.85).

Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 30.01.2015 № 101 підтверджено, що захворювання ОСОБА_1 пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.64).

Під час повторного огляду органами медико-соціальної експертної комісії 03.03.2015 ОСОБА_1 з 06.02.2015 згідно з довідкою Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії № 0396182 від 03.03.2015 визнано особою з інвалідністю III групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідність встановлена до 01.03.2018 з проходженням чергового огляду в лютому 2018 року (а.с.84).

Заявою від 22.03.2015 позивач звернувся до військового комісара Рівненського об`єднаного міського військового комісаріату, у якій просив повідомити порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, пов`язаної з наслідками ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в період проходження строкової військової служби, перелік документів, які необхідно подати для отримання такої допомоги та за якою адресою звертатися (а.с.73).

Заявою від 31.03.2015 позивач звернувся до командувача Національної гвардії України, у якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, пов`язаної з виконанням службових обов`язків по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в період проходження строкової військової служби (а.с.74).

Листом від 23.04.2015 за вих. № 3/21/3-К-249 Головне управління Національної гвардії України повідомило позивача, що згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 13.02.2015 № 208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» Кабінету Міністрів України та іншим органам слід у 3-місячний строк привести свої нормативно-правові акти у відповідність до цього Закону та поінформовано щодо компенсації за шкоду здоров`ю, виплат якої проводиться управлінням праці та соціального захисту населення (а.с.75).

Відповідно до довідки Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0947148 від 13.03.2018 при повторному огляді ОСОБА_1 з 14.02.2018 визнано особою з інвалідністю III групи довічно внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.65).

14.08.2018 позивач направив поштою (а.с.68) на адресу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву від 10.08.2018 (а.с.66-67), у якій просив виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з інвалідністю, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, до якої додав: нотаріально посвідчену копію довідки Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії серії РВН № 001173 від 02.03.2015 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності; нотаріально посвідчену копію довідки Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0947148 від 13.03.2018 із зазначенням встановлення третьої групи інвалідності; копію експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 30.01.2015 № 101 про встановлення причинного зв`язку захворювання з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; копії сторінок військового квитка НОМЕР_2 , виданого Рівненським міським військовим комісаріатом 12.11.1985; копії сторінок паспорта серії НОМЕР_3 , виданого Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 08.05.1996; копію картки фізичної особи - платника податків Державної податкової адміністрації в Рівненській області від 27.03.2003; копію довідки до акту огляду (первинний огляд) серії АВ № 0311680 від 07.10.2014, довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності серії РВН № 001156 від 07.10.2014.

22.08.2018 т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 листом за № 1409 повідомив позивача, що подана заява та підтверджуючі документи на 16 арк надано для розгляду до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.69).

Листом від 31.08.2018 № 1452 (а.с.70) т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено позивачу відповідь військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.08.2018 № 13/890, згідно з якою позивача повідомлено про відсутність підстав для направлення поданих документів на розгляд Комісії Міністерства оборони України з огляду на те, що: інвалідність позивача первинно встановлена понад тримісячний термін після звільнення із військової строкової служби; у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється; у наданому пакеті документів не завірена копія експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії, а також, якщо інвалідність була встановлена ще у 2015 році, то потрібно надати завірену копію відповідної довідки МСЕК (копія довідки МСЕК серія РВН № 001173 від 03.03.2015 про встановлення ступеня втрати працездатності, а не інвалідності) (а.с.107).

18.10.2018 позивач подав заяву військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.108), у якій наполегливо просить направити його документи для призначення і виплати одноразової грошової допомоги на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у зв`язку з тим, що позивач не згідний з наданням роз`яснення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.08.2018 № 13/890.

Листом від 19.10.2018 документи на сержанта запасу ОСОБА_1 , 1967 року народження, подані військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_3 для виплати одноразової грошової допомоги (а.с.109), про що листом від 19.10.2018 за № 1732 повідомлено позивача (а.с.71).

Листом від 30.10.2018 за № 13/1126 ІНФОРМАЦІЯ_4 подав до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , який з 14.02.2018 визнаний інвалідом ІІІ групи (а.с.110).

Згідно з повідомленням Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України від 27.02.2019 № 12/1/185 наступна заява від 18.10.2018 з документами, яка надійшла на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 27.10.2018 за № 6175, була направлена на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум 30.10.2018 за вихідним № 13/1126 (а.с.72).

Листом від 26.04.2019 № 12/1/368 Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України повідомив військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 для доведення рішення ОСОБА_1 про те, що комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум 29.03.2019 дійшла висновку про відмову в призначені ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги (а.с.112).

Згідно з пунктом 44 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум 29.03.2019 № 40 ОСОБА_1 відмовлено в призначені одноразової грошової допомоги з посиланням до пункту 8 статті 16-3 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» оскільки заявник звернувся із заявою для призначення одноразової грошової допомоги 18.10.2018, а інвалідність йому встановлена 06.10.2014 (а.с.113).

Надаючи правової оцінки встановленим обставинам та спірним правовідносинам сторін суд враховує таке.

Відповідно до статті 41 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону № 2011-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону № 2011-XII, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975).

У заявах по суті справи позивач стверджує, що звертався із заявами від 22.03.2015 та від 31.03.2015 щодо отримання одноразової грошової допомоги, тим самим зазначаючи про спроби отримати одноразову грошову допомогу у 2015 році, з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно з пунктами 10, 11 Порядку № 975 (у редакції на момент подання заяв) військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (уповноваженому органу) такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Матеріалами справи підтверджується, що у заяві від 22.03.2015 до військового комісара Рівненського об`єднаного міського військового комісаріату позивач просить повідомити порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, пов`язаної з наслідками ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в період проходження строкової військової служби, перелік документів, які необхідно подати для отримання такої допомоги та за якою адресою звертатися (а.с.73). У поданій заяві позивач не просить виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності, відтак така заява не є заявою про виплату одноразової грошової допомоги у розумінні вимог Порядку № 975.

Заявою ж від 31.03.2015 позивач звернувся до командувача Національної гвардії України, у якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, пов`язаної з виконанням службових обов`язків по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в період проходження строкової військової служби (а.с.74).

Суд звертає увагу, що у пункті 10 Порядку № 975 (у редакції на момент подання заяви) визначено подання заяви з необхідними документами до уповноваженого органу, яким є уповноважений структурний підрозділ державного органу, на який покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів або за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 975 (у редакції на момент подання заяви) призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється розпорядниками бюджетних коштів Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Згідно з частиною першою статті Закону України від 13.03.2014 № 876-VII «Про Національну гвардію України», Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України.

Таким чином, Національна гвардія України, до якої із заявою від 31.03.2015 звернувся позивач, є розпорядником бюджетних коштів в розумінні Порядку № 975.

В той же час, за змістом позовної заяви позивач скеровує свої вимоги до відповідача - Міністерства оборони України, яке є також розпорядником бюджетних коштів в розумінні Порядку № 975.

Суд звертає увагу, що зміст позову це частина позову, яка, з одного боку, відображає вид судового захисту, а саме звернену до суду вимогу позивача щодо застосування конкретних способів захисту порушеного, оспорюваного чи невизнаного права; відповідно до змісту позовних вимог встановлюються межі судового розгляду і предмет доказування. З іншого боку, зміст позовних вимог складають матеріально-правові вимоги позивача до конкретного відповідача, щодо яких суд повинен ухвалити рішення.

Таким чином, в контексті спірних правовідносин, суд з урахуванням критеріїв, визначених у статті 2 КАС України, надає оцінку діям відповідача у справі суб`єкта владних повноважень Міністерства оборони України.

Тому суд зазначає, що з відповідною заявою позивач звернувся до відповідача вперше 14.08.2018, що не заперечується сторонами.

При цьому у заявах по суті справи позивач стверджує, що право на отримання одноразової грошової допомоги у нього виникло з 14.02.2018, тобто з дати, що зазначена у довідці Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0947148 від 13.03.2018, коли позивача визнано особою з інвалідністю III групи довічно внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.65).

Як встановлено судом, вказану довідку Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0947148 від 13.03.2018, позивач направив поштою 14.08.2018 (а.с.68) на адресу військового комісара Здолбунівського районного військового комісаріату разом з заявою від 10.08.2018, у якій просив виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з інвалідністю, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.66-68).

Позивач наголошує, що закон не пов`язує виникнення права на одноразову грошову допомогу з первинним встановленням інвалідності.

Суд критично оцінює вказані доводи позивача та зазначає, що матеріалами справи підтверджено, а позивачем не заперечується, що первинно інвалідність III групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, встановлена позивачу з 06.10.2014 за результатом первинного огляду 07.10.2014 згідно з довідкою Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0311680 від 06.10.2014 (а.с.85).

При цьому, інвалідність III групи довічно внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 14.02.2018 встановлена позивачу при повторному огляді та підтверджується довідкою Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0947148 від 13.03.2018 (а.с.65).

Суд зазначає, що на день звернення позивача із заявою від 14.08.2018 про виплату одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону № 2011-XII, згідно з пунктом 3 Порядку № 975 у редакції на дату подання цієї заяви, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, на час подання позивачем заяви про виплату одноразової грошової допомоги було визначено, що моментом виникнення права є дата встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент первинного встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 29.01.2019 у справі № 336/2660/17 (2-а/336/285/2017) (адміністративне провадження № К/9901/569/17).

Отже, враховуючи, що первинно позивача визнано особою з інвалідністю III групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби з 06.10.2014, що підтверджується довідкою Рівненської обласної медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0311680 від 06.10.2014 (а.с.85), право на отримання одноразової грошової допомоги виникло у позивача саме з 06.10.2014.

Зазначена вище редакція пункту 3 Порядку № 975, яка пов`язує виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності з датою, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, була чинною і на дату виникнення у позивача права на таку допомогу 06.10.2014.

Відповідно до пункту 5 частини другої статі 16 Закону № 2011-XII (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Частиною восьмою статті 16-3 Закону № 2011-XII (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Враховуючи, що із заявою про виплату одноразової грошової допомоги позивач звернувся до відповідача 14.08.2018, тобто після спливу трирічного строку після виникнення у нього права на отримання зазначеної допомоги (з 06.10.2014), суд дійшов висновку про те, що позивач втратив право вимоги на виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ-ї групи інвалідності.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 28.05.2019 у справі № 333/2646/17 (2-а/333/148/17) (провадження № К/9901/34152/18).

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах наданих повноважень та відповідно до приписів матеріального закону. Оцінюючи наявні в справі докази та аналізуючи встановлені фактичні обставини суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача, в той час як відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в ході судового розгляду довів правомірність своєї поведінки у спірних правовідносинах.

З урахуванням наведеного вище, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в позові до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 6, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України (вул. Грабник, буд. 4, м. Рівне, 33023, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 27 вересня 2019 року.

Суддя Нор У.М.