Справа № 820/5253/16
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 820/5253/16 Суддя (судді) першої інстанції: Качур І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Степанюка А.Г.,

Лічевецького І.О.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Тагвей Т.І.,

від відповідача (апелянта): Заїка О.С.,

від третьої особи: не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Енергостіл"на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області, який звернувся в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Енергостіл", третя особа: Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до адміністративного суду в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Енергостіл", у якому просив суд:

- зобов`язати ТОВ "Завод "Енергостіл" привести в належний технічний стан і готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту (сховища) № 79737, яке знаходиться за адресою: вул. Балаклійське шосе, 30, смт. Слобожанське (колишнє Комсомольське), Зміївський район, Харківська область, у придатний стан для використання за цільовим призначенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час проведення перевірки додержання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб, яка проводилась у період з 17.02.2015 по 18.02.2015 Зміївським районним відділом ГУ ДСНС України у Харківській області, було встановленно, що технічний стан сховища № 79737 оцінюється як "не готове" до прийняття осіб, що укриваються. Відтак, позивач змушений був звернутись до суду в інтересах Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області щодо зобов`язання відповідача привести в належний технічний стан і готовність укриття населення захисної споруди цивільного захисту.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 квітня 2019 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у оскаржуваному рішенні, обставинам справи, а також неправильне застосуванням судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує про те, що судом не було взято до уваги доводи відповідача, викладені у запереченнях проти позову. Зокрема, зауважує, що висновок суду першої інстанції про те, що захисна споруда знаходить саме на балансі ТОВ "Завод "Енергостіл" не відповідає дійсності та повністю спростовується наявним у матеріалах справи доказами. Крім того, на переконання апелянта, судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що норми, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог протягом 2017-2019 років втратили чинність, а отже не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки останні є триваючими. Наголошує, що у даному випадку суд повинен був керуватись нормами, які є чинними на час вирішення даної справи.

Разом з цим, в апеляційній скарзі відповідач зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме, що судом першої інстанції було грубо порушено строки розгляду справи та складання повного тексту рішення, що мало наслідком неправильне застосування до спірних правовідносин норм матеріального права.

За наведених обставин, відповідач вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, а тому відповідно до вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив скаргу задовольнити, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що з доводами апеляційної скарги категорично не погоджується, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Натомість, стверджує, що судом першої інстанції було повно та всебічно досліджено обставини справи із наданням їм належної правової оцінки у відповідності до норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права та відповідно прийнято законне та обґрунтоване рішення. За наведених обставин позивач просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року - без змін.

Третя особа - Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації , який був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, явку уповноваженого представника до суду не забезпечив та про причини його неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань до суду не надав.

З огляду на зазначене та керуючись приписами ч.1 ст. 313 КАС України, колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний розгляд справи за даною явкою.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як стверджує позивач, було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи на балансі ТОВ "Завод "Енергостіл" знаходиться протирадіаційний об`єкт цивільного захисту - сховище № 79737, яке розташоване у будинку за адресою: вул. Балаклійське шосе, смт. Слобожанське (колишнє Комсомольське), Зміївський район, Харківська область.

Перевіркою додержання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб, яка проводилась у період з 17.02.2015 по 18.02.2015 Зміївським районним відділом ГУ ДСНС України у Харківській області, виявилено, що технічний стан сховища № 79737 оцінюється як "не готове" до прийняття осіб, що укриваються.

За результатами перевірки, з метою приведення сховища № 79737 у готовність до використання за призначенням, Зміївським районним відділом ГУ ДСНС України у Харківській області внесено відповідачу припис про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту від 18.02.2015 за № 11.

Крім того, судом встановлено, що за невиконання вимог попереднього припису № 270 від 31.07.2014 щодо забезпечення готовності захисної споруди до укриття працюючого персоналу у будь-який час директора ТОВ "Завод "Енергостіл" ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На виконання припису від 18.02.2015 за № 11 ТОВ "Завод "Енергостіл" розроблено план заходів по усуненню виявлених недоліків, який 03.03.2015 надійшов до Зміївського районного відділу ГУ ДСНС у Харківській області.

Зі змісту цього плану вбачається, що усі недоліки ТОВ "Завод "Енергостіл" заплановано усунути до 20.03.2015.

Отже, з наведених обставин слідує, що відповідачем не заперечувалось перебування на його балансі відповідної захисної споруди, а також не оспорювались визначені у приписах вимоги контролюючого органу щодо усунення відповідних порушень. Навпаки, розроблення відповідачем плану заходів по усуненню виявлених недоліків свідчить про те, що ТОВ "Завод "Енергостіл" було визнано наявність відповідних порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами повторної перевірки, проведеної Зміївським районним відділом ГУ ДСНС у Харківській області за період з 17.08.2015 по 21.08.2015 встановлено, що вказані у приписі від 18.02.2015 вимоги щодо приведення захисної споруди у придатний для використання стан керівником вказаного підприємства не виконані.

За результатами перевірки директору ТОВ "Завод "Енергостіл" внесено припис №141 від 21.08.2015 про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, з терміном виконання до 30.09.2015.

Згідно з інформацією Зміївського РВ ГУ ДСНС у Харківській області №757 від 27.07.2016 будь-які матеріали щодо усунення виявлених порушень від керівництва вказаного підприємства до відділу не надходили.

В той же час, Зміївським РВ ГУДСНС у Харківській області відповідно до графіку комплексних перевірок технічного стану фонду захисних споруд цивільного захисту Харківської області у 2016 році, затвердженому начальником ГУ ДСНС України в Харківській області 20,01.2016, у період з 01.08.2016 по 05.08.2016 проведено перевірку, за результатами якої встановлено, що вимоги вищевказаних приписів від 18.02.2015 №11 та від 21.08.2015 №141 щодо приведення захисної споруди у придатний для використання стан відповідачем у повному обсязі не виконані.

За результатами перевірки Зміївським РВ ГУДСНС у Харківській області складено акт № 191 від 05.08.2016 та відповідачу внесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 05.08.2016 за № 177.

Згідно з вказаним приписом в частині приведення захисної споруди у відповідність до норм Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях, затверджених наказом МНС України № 557 від 2007, а також у відповідність до вимог Інструкції щодо утримання захисних споруд цивільної оборони у мирний час, відповідачу надано наступні рекомендації:

забезпечити готовність захисної споруди цивільної оборони (цивільного захисту) до укриття в будь-який час працюючого персоналу;

забезпечити наявність на захисній споруді документації відповідно вимогам техногенної безпеки та цивільного захисту; захисну споруду забезпечити телефонним зв`язком з диспетчерською службою та репродуктором, підключеним до районної або місцевої радіотрансляційної мережі; на захисній споруді забезпечити: ведення відповідної документації; контроль за правильним утриманням приміщень, збереженням захисних пристроїв та інженерно-технічного обладнання захисної споруди; обслуговування та ремонт захисної споруди; дотримання протипожежних вимог; підтримку захисної споруди у постійній готовності до приймання осіб, що укриваються; розробку функціональних обов`язків для персоналу з обслуговування захисної споруди; комплексні перевірки, спеціальні та планові огляди захисної споруди; захисну споруду укомплектувати необхідним майном на розрахункову кількість осіб, що укриваються, відповідно до переліку майна, необхідного для укомплектування захисної споруди;

оформити план ремонту захисної споруди;

електропостачання та електроспоживачі в приміщеннях захисної споруди виконати II категорії;

захисну споруду забезпечити електрифікованим покажчиком "Вхід";

дренаж, гідроізоляцію і вимощення по периметру захисної споруди, а також водостічні труби утримувати у справному стані для забезпечення постійного відведення води від споруди.

Строк виконання припису №177 від 05.08.2016 встановлено до 05.09.2016 року.

Згідно з інформацією Зміївського РВ ГУ ДСНС у Харківській області № 960 від 14.09.2016 та № 976 від 26.09.2016, а також наданого підприємством плану усунення недоліків, вимоги, зазначені у приписі від 05.08.2016 за № 177 ТОВ "Завод "Енергостіл" станом на момент звернення до суду з позовом не усунуті, матеріали та інформації до відділу про їх виконання не надходили.

Доказів того, що відповідні приписи оскаржувались відповідачем та були визнані протиправними у встановленому законом порядку ТОВ "Завод "Енергостіл" суду не надано.

Позивач вважаючи, що невиконання суб`єктом господарювання вимог щодо приведення захисної споруди у відповідність до норм Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту протягом тривалого часу створює загрозу для життя та цивільного (мирного) населення через неможливість їх укриття у разі військової (терористичної) небезпеки, у вересні 2016 року звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що саме на відповідача, як балансоутримувача, покладено обов`язок з утримання захисної споруди в належному технічному стані. Проте, відповідачем не спростовані виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, не оскаржено законність припису, як і не надано доказів виконання вимог припису про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту №177 від 05.08.16. ьЗа наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності врегульовано Кодексом Цивільного захисту України від 02.10.2012 № 5403-VI (далі КЦЗ України).

З огляду на те, що спірні правовідносини мали місце у 2016 році та саме у 2016 році позивач звернувся до суду з даним позовом, то незважаючи на тривалість розгляду даної справи до спірних правовідносин слід застосовувати норми права, які були чинними саме станом на час виникнення даного спору та звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

При цьому, колегія суддів зауважує, що однією з основних вимог принципу правової визначеності, який, у свою чергу, є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права є незворотність дії нормативно-правових актів у часі.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому, колегія суддів зауважує, що Конституційний Суд України у рішенні від 24 грудня 1997 року № 8-зп/1997 дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

У рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/1999 Конституційнмй Суд України зазначив, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

У свою чергу, колегія суддів вважає помилковим посилання апелянта на те, що спірні правовідносини носять триваючий характер, з огляду на наступне.

Приписами ст. 68 КЦЗ України (у редакції чинній на момент звернення позивача до суду) посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідна норма законодавства є чинною і до теперішнього часу.

Таким чином, спірні правовідносини у даному випадку фактично припинилися реалізацією суб`єктом владних повноважень свого обов`язку на звернення до суду із відповідним позовом.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог та правильності вирішення даного спору, судом першої інстанції колегія суддів зазначає про таке.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 18 КЦЗ України встановлено, що до повноважень інших центральних органів виконавчої влади у сфері цивільного захисту належить організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту суб`єктів господарювання, що належать до сфери їх управління, та захисних споруд цивільного захисту державної власності, що перебувають на балансі суб`єктів господарювання приватної форми власності.

У свою чергу, відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КЦЗ України до захисних споруд цивільного захисту належить, зокрема, сховище - герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів.

Пунктом 27 ч. 1 ст. 19 КЦЗ України встановлено, що здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту віднесено до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій у сфері цивільного захисту віднесено.

Водночас, до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить забезпечення дотримання вимог законодавства щодо створення, зберігання, утримання, використання та реконструкції захисних споруд цивільного захисту (п. 15 ч. 1 ст. 20 КЦЗ України), здійснення обліку захисних споруд цивільного захисту, які перебувають на балансі (утриманні) (п. 16 . 1 ст. 20 цього Кодексу).

Згідно з приписами ч. 8 ст. 32 КЦЗ України, утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб`єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Керівники підприємств, установ та організацій, незалежно від форм власності та господарювання, на балансі яких знаходяться захисні споруди, забезпечують її належний технічний стан i готовність до укриття населення.

Контроль за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, спільно з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими державними адміністраціями (п.15 ст.32 КЦЗ).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що вказані норми законодавства є чинними станом на теперішній час.

З урахуванням встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки захисна споруда №76077 знаходиться на балансі відповідача, а тому саме він зобов`язаний утримувати цю захисну споруду у належному стані.

Разом з цим, під час судового розгляду справи відповідачем не було надано до суду жодних доказів щодо виконання відповідних вимог органу державного нагляду та дотримання приписів законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини.

Таким чином, суд першої дійшов правильного висновку, що відповідачем не спростовані виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, не оскаржено законність припису, як і не надано доказів виконання вимог припису про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту №177 від 05.08.16 р.

Апелянтом відповідні висновки суду першої інстанції жодним чином не спростовано.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки тривалий розгляд справи судом не впливає на суть допущених відповідачем порушень вимог законодавства та відповідно не може слугувати окремою та достатньою підставою для звільнення відповідача від відповідальності.

З урахуванням викладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.

У свою чергу, вказані представником відповідача в апеляційній скарзі доводи не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Енергостіл" залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді А.Г. Степанюк

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24 вересня 2019 року