Справа № 240/9630/19
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Житомир справа № 240/9630/19

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови при призначенні пенсії за віком застосувати величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосування коефіцієнта 1,35% з 01 жовтня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що пенсійним органом безпідставно, на його думку, розмір пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" обчислено із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Позивач вважає такі дії відповідача безпідставними та необґрунтованими, а тому звернувся до суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року відкрито провадження в справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання та викликом (повідомленням) учасників справи на 18 вересня 2019 року о 10:30.

Відповідач у строк та у порядку статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подав відзив на позовну заяву №1918/08 від 09.09.2019, в якому в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. В обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_1 з 23 січня 2011 року отримував пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-XII). З набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" від 11.10.2017 №2148 відповідно до п. 27 позивача з 01.10.2017 було автоматично переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, що передбачено пунктом 4-3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV. Враховуючи вищезазначене, головне управління при переведенні на пенсію ОСОБА_1 відповідно до п.27 Закону № 2148 діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Через відділ документального забезпечення суду 18 вересня 2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.39-40).

В судове засідання 18 вересня 2019 року о 10:30 прибув позивач та представник відповідача.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача проти заявлених вимог заперечував з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов.

Без виходу до нарадчої кімнати протокольною ухвалою від 18 вересня 2019 року суд перейшов у письмове провадження, про що засвідчено секретарем судового засідання в протоколі від 18 вересня 2019 року (а.с.43-44).

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 з 23 січня 2011 року отримував пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки мав необхідний спеціальний стаж роботи, який давав підстави для призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII.

У червні 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із письмовою заявою щодо порядку призначення йому пенсії та обчислення коефіцієнту страхового стажу.

Листом від 11.07.2019 №К-2730 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило, що позивачу пенсію обчислено згідно з норм чинного пенсійного законодавства. Пунктом 4-7 розділу XV Закону №1058-ІV (зі змінами внесеними згідно із Законом №2148) визначено, що особам, пенсії яким призначені, зокрема, відповідно до Закону України "Про державну службу", розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами Закону №1058-ІV, буде більший, проводилось автоматично, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ. На підставі вказаного, з 01.10.2017 Бердичівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області позивача переведено на пенсію за віком за нормами Закону № 1058-ІV. Розмір пенсійної виплати обчислено при страховому стажі 40 років 10 місяців 29 днів. Коефіцієнт страхового стажу, який відповідно до ст. 25 Закону визначено з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, становить 0,40833. Роз`яснено, що у період з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року обчислення розміру пенсії з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % застосовувалось лише при призначенні пенсії, що передбачено п.4-4. розділу XV Закону №1058-ІV.

Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 13 Перехідних положень Закону №1058-ІV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", не переглядається та пенсія не індексується. Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, при переведенні з одного виду пенсії на інший особам враховується заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), як при первинному призначенні пенсії, а за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Частиною 2 статті 40 Закону №1058-IV передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn), К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VІІІ, який набрав чинності з 11.10.2017, внесено зміни, зокрема, до пунктів 4-3 та 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.

Відповідно до пункту 4-3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Пунктом 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV передбачено, що з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Частиною 1 статті 25 Закону №1058-IV передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = См х Вс / 100% х 12, де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, згідно з положеннями пункту 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV застосовується лише при призначенні особам пенсії у період з 01.10.2017 по 31.12.2017.

При цьому слід врахувати, частина 3 статті 45 Закону №1058-IV застосовується до тих видів пенсій, які визначені саме Законом №1058-IV, щодо переведення з одного виду пенсії на інший вид.

Як зазначалось раніше, ОСОБА_1 до 01.10.2017 отримував пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". В подальшому, з 01.10.2017 позивача переведено на пенсію за віком за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", про що також зазначено у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 11.07.2019 №К-2730 (а.с.18).

Тобто, позивача переведено на пенсію за іншим Законом, а не проведено переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону, а тому має застосовуватись величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% як при призначенні пенсії за Законом №1058-IV.

Таким чином, враховуючи встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем при обчисленні розміру для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до норм Закону №1058-IV було безпідставно не застосовано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеною в постанові від 03.10.2018 у справі №428/450/17 адміністративне провадження №К/9901/44308/18 та в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2018 у справі № 825/628/18.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем в порушення частини другої статті 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність відмови відповідача при призначенні пенсії за віком застосувати величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/) про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосування коефіцієнта 1,35%, з 01 жовтня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 25 вересня 2019 року.

Суддя Л.А.Шуляк