Справа № 569/3990/19
Суддя: Бердій М. А.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/3990/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 першого батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області старшого сержанта поліції Дідуха Тараса Петровича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з адміністративним позовом, в якому зазначив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №928472, винесеною 18 лютого 2019 року поліцейським роти №2 першого батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області старшим сержантом поліції Дідухом Т.П. його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Вважає постанову безпідставною та такою, яка підлягає скасуванню, оскільки швидкість руху його автомобіля вимірювався лазерним вимірювачем швидкості «TruCAM LTI 20.20 0535», який виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1362 від 02 листопада 2015 року. Просив суд скасувати постанову серії ЕАВ №928472 від 18 лютого 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., винесену поліцейським роти №2 першого батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області старшим сержантом поліції Дідухом Т.П.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи не з`явився, причини неявки суду не повідомив. До початку судового засідання подав до суду письмові додаткові пояснення по справі.

Відповідач поліцейський роти №2 першого батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області старший сержант поліції Дідух Т.П. повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засіданні не з`явилася, причини неявки суду не повідомив. До початку судового засідання представник відповідача Наконечна Д.О . подала до суду відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги позивача не визнала та зазначила, що факт порушення позивачем ОСОБА_1 п.12.4 ПДР України зафіксовано приладом «TruCAM LTI 20.20 0535», що є належним та допустимим доказом в справі про адміністративне правопорушення. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі у зв`язку з тим, що обставини на які посилається позивач по справі є надуманими, такими, що не відповідають дійсності та не підтвердженні жодними доказами.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, 18 лютого 2019 року поліцейським роти №2 першого батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області старшим сержантом поліції Дідухом Т.П. відносно позивача було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №928472, в якій зазначено, що 18 лютого 2019 року водій ОСОБА_1 на автодорозі Н25 199 км. керуючи автомобілем «BMW 320 TB» д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 73 км/год., при цьому порушив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті Костопіль на 23 км./год., чим порушив п.12.4 ПДР. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів «TruCAM LTI 20.20 0535».

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -- тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 12.4 ПДР Україниу населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.3 ЗУ «Про національну поліцію» закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п.9 ч.1 ст.31 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.40 ЗУ «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення вищезазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи доказом вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , наданим представником відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Наконечною Д.О., є фото з приладу «TruCAM LTI 20.20 0535». В підтвердження достовірності доказів надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/11934, яке чинне до 25 вересня 2019 року.

Проте, суд перевіривши наданні представником відповідача ОСОБА_5 докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, встановив, що з фото, яке зроблено засобом вимірювальної техніки, яке міститься в матеріалах справи не видно, що на останньому зафіксовано саме транспортний засіб «BMW 320 TB» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , як і не встановлено, що водієм транспортного засобу є саме позивач ОСОБА_1 .. На даному фото зафіксовано кілька машин, які рухаються на відрізку автодороги Н-25 119 км. Крім того, знімок не є чітким, що унеможливлює однозначно ідентифікувати автомобіль, який рухався з перевищенням швидкості.

Інший знімок, що здійснено з близької відстані, на якому відображено реєстраційний номер автомобіля позивача, не містить реквізитів лазерного вимірювача «TruCAM LTI 20.20 0535», що в свою чергу, не підтверджує факт порушення позивачем ОСОБА_1 п.12.4 ПДР України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідачами не надано докази відео фіксування правопорушення здійсненого позивачем, а також копію відеозаписів з бодікамер працівника Управління патрульної поліції в Рівненській області, який складав оскаржувану постанову.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити, постанову серії ЕАВ №928472 від 18 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а справу закрити.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 241-246,250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до поліцейського роти №2 першого батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області старшого сержанта поліції Дідуха Тараса Петровича (м.Рівне, вул.Ст.Бандери, 14а), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (м.Київ, вул.Федора Ернста, 3, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задоволити повністю.

Скасувати постанову серії ЕАВ №928472 від 18 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., винесену поліцейським роти №2 першого батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області старшим сержантом поліції Дідухом Тарасом Петровичем.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п.15.5розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147 VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.