Справа № 280/3545/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 вересня 2019 року Справа № 280/3545/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району (69035, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, 14, )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати бездіяльність управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району в частині відмови у призначенні соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та інвалідам II групи, протиправною;

зобов`язати управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району призначити ОСОБА_1 соціальну допомогу відповідно до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і держаної соціальної допомоги на догляд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 року №261, починаючи з 22.12.2017 року.

Ухвалою суду від 29.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) у судовому засіданні на 10.09.2019. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Позивач про дату, час та місце судового засіданні повідомлений належним чином. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач має ІІ групу інвалідності та з дати встановлення інвалідності відповідно до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і держаної соціальної допомоги на догляд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2005 року №261 отримав право на призначення соціальної допомоги. Вказує, що з цією метою 07.06.2019 звернувся до відповідача. Однак, у зв`язку із тим, що позивачем надано не повний пакет документів для призначення допомоги, а саме не надано довідку про зареєстроване місце проживання, відповідачем надано строк позивачу до 06.09.2019 для надання довідки з Департаменту реєстраційних послуг про місце реєстрації. Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не призначення позивачу соціальної допомоги протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування відзиву на позовну заяву від 20.08.2019 послався на те, що дії Управління є правомірними, оскільки здійснюються в межах наданих повноважень. В обґрунтування правомірності своїх дій посилається на норми Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і держаної соціальної допомоги на догляд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2005 року №261, та вказує, що позивачем в порушення пункту 10 Порядку не надано повний пакет документів, зокрема не надано копії довідки про реєстрацію місця проживання.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ №0838881 позивачу з 22.12.2017 встановлено ІІ групу інвалідності.

Позивач 07.06.2019 звернувся до відповідача з заявою про призначення соціальної допомоги особам з інвалідністю II групи.

До заяви про призначення соціальної допомоги особам з інваліднісю II групи Позивачем долучено наступні документи: декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, копію довідки до акта огляду МСЕК, копію ID картки, копію картки платника податків, копію витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання з датою зняття з реєстрації 19.10.2010, довідки МКП «Основаніє» від 21.05.2019 № 397/01-09, договір № 20 на тимчасове поселення та відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги, додаткову угоду №1 від 01.10.2018 до договору № 20 та додаткову угоду № 2 від 01.10.2018 до договору № 16.

Предметом договору № 20 є передання у тимчасове користування ліжко - місця у кімнаті АДРЕСА_2 , додатковою угодою визначено строк дії договору до 01.04.2019 року. Тобто, Позивач вступає у строкове користування ліжко-місцем в кімнаті для тимчасового перебування внутрішньо переміщених осіб.

У зв`язку із тим, що позивачем надано не повний пакет документів для призначення допомоги, відповідачем надано строк позивачу до 06.09.2019 для надання довідки з Департаменту реєстраційних послуг про місце реєстрації, про що позивача повідомлено під підпис 07.06.2019.

Суд зазначає, що рішення про відмову у призначенні допомоги управлінням не приймалося, однак, вважаючи бездіяльність відповідача щодо не призначення позивачу соціальної допомоги протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд зазначає наступне.

Закон України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» від 18 травня 2004 року №1727-IV визначає правові засади надання державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, а також надання державної соціальної допомоги на догляд (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України №1727-IV).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України №1727-IV, державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю - це щомісячна державна допомога, що надається відповідно до норм цього Закону у грошовій формі особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю.

Статтею 3 Закону України №1727-IV встановлено, що відповідно до цього Закону призначаються такі види державної соціальної допомоги: державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю; державна соціальна допомога на догляд.

Умови призначення, надання і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю регламентує Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і держаної соціальної допомоги на догляд, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2005 року №261 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок).

Відповідно до пункту 9 Порядку соціальна допомога призначається структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення).

Пунктом 10 Порядку встановлено, що для призначення соціальної допомоги подаються такі документи:

заява за формою, затвердженою наказом Мінсоцполітики.

Під час подання заяви пред`являється паспорт громадянина України, трудова книжка та довідка про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);

декларація про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за останні шість календарних місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням допомоги, за формою, затвердженою наказом Мінсоцполітики (у разі потреби);

копія рішення суду про визнання особи недієздатною (для недієздатної особи);

копія рішення про призначення опікуна (для недієздатної особи, якій призначено опікуна);

копія документа, що підтверджує повноваження представника закладу, який виконує функції опікуна над особою (для недієздатної особи, опікуна якій не призначено);

копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, посвідчення біженця або посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідки на постійне проживання або посвідки на тимчасове проживання (у разі потреби);

копія довідки про реєстрацію місця проживання.

Інформація про склад сім`ї зазначається в декларації про доходи та майно особи, яка звернулася за призначенням соціальної допомоги.

Для призначення соціальної допомоги заява подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи соціального захисту населення в разі потреби додають до заяви витяг з акта огляду, одержаний ними від медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК).

Таким чином, суд звертає увагу, що пункт 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і держаної соціальної допомоги на догляд, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2005 року №261 містить чіткий перелік документів, які необхідно подати заявнику при зверненні за призначенням соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, і цим пунктом імперативно встановлено подання такого документу, як копія довідки про реєстрацію місця проживання.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встанолено, що:

довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи;

документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист;

документ, до якого вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні;

реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з ст.6 -1 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» бездомні та інші особи, які не мають постійного місця проживання, реєструються за адресою спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, створених органами місцевого самоврядування.

Подання заяви про реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання таких осіб у порядку і строки, встановлені ним Законом, покладається на відповідну спеціалізовану соціальну установу, заклад соціального обслуговування та соціального захисту, де проживають зазначені особи.

У місті Запоріжжя такою установою є Запорізький міський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг), а єдиним уповноваженим органом, який може підтвердити місце проживання особи є Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

У разі коли до заяви про призначення соціальної допомоги додано не всі необхідні документи, заявник повідомляється, які документи необхідно додати. У разі подання решти документів не пізніше трьох місяців з дня відправлення повідомлення про необхідність їх подання днем звернення вважається день прийняття або відправлення заяви про призначення соціальної допомоги.

Позивачем не заперечується, що ним при зверненні до відповідача не було надано такої довідки.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не було надано в повному обсязі документи, необхідні для призначення соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що Департаментом соціального захисту населення було направлено лист до Міністерства соціальної політики України для надання роз`яснень, з питанням «чи можливі виняткові випадки призначення державної соціальної допомоги особам, які не мають право на пенсію, та особам з інвалідністю, які не мають реєстрації на території України». Листом Міністерства соціальної політики від 10.05.2018 № 680/0/51-18/21 надано відповідь в якому зазначено, що відповідно до п. 2 Порядку передбачено, що державна соціальна допомога особам, які не мають право на пенсію, та особам з інвалідністю призначається і виплачується, зокрема, громадянам України, які постійно проживають на території України. Відповідно до п. 10 Порядку для призначення соціальної допомоги подається, зокрема, копія довідки про реєстрацію місця проживання.

Аналізуючи норми чинного законодавства вбачається, що особа звертається за державною соціальною допомогою особам з інвалідністю за місцем проживання. Проте така особа не звільняється від надання всіх відповідних документів передбачених п. 10 Порядку для призначення відповідної допомоги.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачу надавався тримісячний строк для подання довідки про реєстрацію місця проживання, про що відповідачем неодноразово письмово повідомлялось.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що відповідач не порушував прав позивача та діяв в межах чинного законодавства, у зв`язку із чим позовні вимоги є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 77, 243-246, 255, 263, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району (69035, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, 14, ) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 27.09.2019.

Суддя О.В. Конишева