Справа № 810/2245/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2245/18 Суддя (судді) першої інстанції: Брагіна О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Бєлової Л.В.,

за участю секретаря: Островської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається), апеляційні скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2019, на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради № 14 від 05.04.2018 «Про погодження висновку постійної комісії з питань використання земельних та водних ресурсів, екології і охорони навколишнього середовища відмовити у наданні земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд»;

- зобов`язати Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області надати позивачу дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального житлового будівництва площею 0,16 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

У позовній заяві, зокрема зазначено, що відповідач позбавив його права отримати земельну ділянку, прийнявши рішення, що не відповідають частині сьомій ст. 118 ЗК України, частини третьої ст. 123 ЗК України. Тому, оскаржуване рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 05.04.2018 було прийнято відповідачем без дотримання вимог чинного законодавства України щодо порядку прийняття такого рішення та підлягає скасуванню.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради (код 04362489, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Ярослава Мудрого, 1-А) № 14 від 05.04.2018 «Про погодження висновку постійної комісії з питань використання земельних, водних ресурсів, екології і охорони навколишнього середовища щодо відмови у надання земельної ділянки ОСОБА_1 ».

Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 заяву про стягнення судового збору задоволено частково; стягнуто на користь позивача 704,80 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення від 12.06.2019 у даній справі залишено без розгляду; стягнуто з позивача в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі 5 763,00 грн за зловживання процесуальними правами.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивачем подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2019, додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2019, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2019. Прийняти нове рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Також, 20.08.2019, позивачем додатково подано апеляційну скаргу на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2019, в якій просив скасувати ухвалу в частині накладення штрафу у розмірі 5 763,00 грн за зловживання процесуальними правами. У судовому засіданні суду апеляційної скарги - 18.09.2019 уточнив, що дану апеляційну скаргу слід трактувати як доповнення до раніше поданої апеляційної скарги.

Відповідач, не погодившись із рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 задовольнити частково, рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 скасувати в частині, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 задовольнити; додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 скасувати; апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 задовольнити; ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 скасувати.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За матеріалами справи оскаржуваним рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 14 від 05.04.2018 погоджено рішення постійної комісії Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради «З питань використання земельних та водних ресурсів, екології і охорони навколишнього середовища» та відмовлено гр. ОСОБА_1 в наданні земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради.

Рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 14 від 05.04.2018 «Про погодження висновку постійної комісії з питань використання земельних та водних ресурсів, екології і охорони навколишнього середовища відмовити у наданні земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» мотивовано тим, що вказана заявником земельна ділянка знаходиться у користуванні іншої фізичної особи, якій надано дозвіл на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність.

Так, відповідно до частини шостої ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини сьомої ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини другої ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина третя ст. 123 ЗК України).

Таким чином, зазначені правові норми вказують, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, мають право реалізувати таке право шляхом подання клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, за результатами розгляду яких відповідні уповноважені органи приймають одне із рішень - про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивоване рішення про відмову у наданні дозволу; у свою чергу підставою для такої відмови може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено колегією суддів, відповідачем відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою з підстав того, що заявлена позивачем земельна ділянка знаходиться у користуванні іншої фізичної особи, якій надано дозвіл на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність.

Однак, колегія суддів зазначає, що відповідачем не наведено визначених у статті 118 Земельного кодексу України підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального житлового будівництва площею 0,16 га, зокрема, щодо невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації.

Крім того, відповідачем не було надано до суду апеляційної інстанції доказів, які б підтверджували, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, відведена будь-якій іншій особі.

Зокрема, відповідачем не виконано вимоги ухвали суду апеляційної інстанції від 04.09.2019 про витребування у Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області всіх рішень щодо надання у користування чи власність, надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо конкретної земельної ділянки: АДРЕСА_1 , яка є предметом судового розгляду у справі № 810/2245/18 за період з 2015 до теперішнього часу. Представник відповідача у судовому засідання суду апеляційної інстанції зазначила, що не отримувала копії зазначеної ухвали, тому її не виконала. Однак, на запитання головуючого судді чи зможе представник надати докази, які б підтверджували, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, відведена будь-якій іншій особі, представником відповідача надано негативну відповідь.

У судовому рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року (скарга №10465/83) зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази «передбачено законом», є наступні:

- будь-яка норма не може вважатися «законом», якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію;

- фраза «передбачено законом» не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав;

- закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади.

Крім того, згідно пункту 65 вказаного рішення суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання «необхідним у демократичному суспільстві», Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Оскільки у ході розгляду справи встановлено, що відповідач протиправно відмовив позивачу у наданні земельної ділянки та така відмова була неодноразова, колегія суддів вважає, що відновлення порушеного права позивача можливе не інакше, як шляхом зобов`язання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області надати позивачу дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального житлового будівництва площею 0,16 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому колегія суддів враховує, що надання дозволу на розробку документації із землеустрою не є тотожнім передачі земельної ділянки у власність позивача.

Відповідно до частини першої ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з п. 17 Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» № 7 від 20.05.2013 встановлено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, суд апеляційної інстанції дослідивши заяву позивача, переглянувши матеріали справи, з огляду на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, дійшов висновку про необхідність стягнення з Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 409,60 грн.

У зв`язку з чим, додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 підлягає скасуванню.

Заходи процесуального примусу, передбачені главою 9 КАС України.

Так, відповідно до частини першої ст. 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Частинами першою та другою ст. 145 КАС України передбачено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Розмір штрафу, підстави та порядок його накладення на суб`єкт владних повноважень, передбачений ст. 149 КАС України.

Так, п. 1 частини першої вищевказаної статті передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у разі зловживання процесуальними правами.

Так, в оскаржуваній ухвалі суду зазначено про те, що 12.06.2019 на адресу суду надійшли дві заяви від позивача аналогічного змісту про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача судового збору у розмірі 1 409,60 грн.

13.06.2019 судом було ухвалено додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, однак 02.07.2019, заявником, після ухвалення додаткового судового рішення та наявної можливості ознайомлення з його змістом в електронному вигляді була подана третя заява про ухвалення додаткового судового рішення в частині повернення сплаченого при подачі позову судового збору.

На думку суду, вказані обставини свідчать про допущення позивачем зловживання наданими процесуальними правами.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком. Так позивачем надано роздруківки із системи «Електронний суд» де подані ним заяви від 11 та 12 червня 2019 року мають статус «в реєстрації відмовлено». Дана обставина зумовила повторне звернення з аналогічними заявами про винесення додаткового рішення. Неповне усвідомлення чи то ненавмисні помилки при подачі заяв до суду та реалізації своїх прав не слід тлумачити, як зловживання процесуальними правами. В даному випадку судом не встановлено фактів саме зловживання позивачем процесуальними правами, а відтак оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 08.07.2019 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нову постанову, якою зобов`язати Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального житлового будівництва площею 0,16 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 задовольнити.

Додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 скасувати та ухвалити нову постанову, якою стягнути з Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (08130, Київська область, Києво-Святошинського району, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Ярослава Мудрого, 1-А) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 409,60 грн (одна тисяча чотириста дев`ять).

Апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 скасувати.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23.09.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.О. Аліменко

Л.В. Бєлова