Справа № 1.380.2019.001590
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001590
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Тура Т.О.,

з участю представників: позивача Гоца П.В., відповідача Ворошилової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля» до Головного управління ДФС у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Державне підприємство «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля» (далі - позивач, ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Львівській області), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - третя особа, ГУ ПФУ у Львівській області), з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати неправомірними дії ГУ ДФС у Львівській області щодо зарахування внесків на погашення податкового боргу за минулий період з 01.11.2017 по 01.03.2019, які згідно платіжних доручень призначались на сплату недоїмки із соціального внеску, а також в частині самостійної зміни призначення платежу, яке платник податку зазначив у платіжних документах та повторності застосування штрафних санкцій та пені;

- зобов`язати ГУ ДФС у Львівській області виконати коригування в інтегрованій картці ВП «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за період з 01.11 2017 по 01.03.2019.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, самостійно нараховує та сплачує всі податки та інші обов`язкові платежі до бюджету і фондів відповідно до чинного законодавства. Станом на 01.03.2019 згідно з інформації електронного кабінету платників податків за ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.11.2017 по 01.03.2019 в сумі 63 499 454 грн 66 к. Вважає, що у позивача відсутня заборгованість з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сплачений пропорційно виплаченій заробітній платі по січень 2019 року включно. Окрім того, кошти, які згідно з платіжними дорученнями призначались на сплату єдиного внеску, фіскальний орган спрямував на погашення податкового боргу за минулий період. Такі дії податкового органу, на думку позивача, призводять до не зарахування працівникам страхового стажу, а нарахована їм за цей період заробітна плата не включається в розрахунок пенсії, що позбавляє застраховану особу права на соціальний захист. Зазначив, що лише після зарахування єдиного соціального внеску у відповідності до здійснених платежів, ці місяці будуть зараховані до страхового стажу застрахованої особи та може бути здійснено призначення страхових виплат на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Таким чином, позивач вважає, що працівники підприємства не повинні нести негативних наслідків і бути позбавлені гарантованих соціальних виплат через наявність заборгованості у платника, яка утворилась через неправомірні дії відповідача. Вважаючи у зв`язку з цим свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вказав, що відповідно до інтегрованої картки платника податків по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ВП «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» рахується заборгованість, яка станом на 01.01.2019 становить 58 170 056 грн 23 к. Тому сплата позивачем ЄСВ погашає суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. Вважає такі дії правомірними.

Третя особа подала пояснення щодо позовної заяви, в яких зазначила, що Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є спеціальним законом, який встановлює порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, частиною четвертою статті 8 якого передбачено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Отже, контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного соціального внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного соціального внеску віднесено до функцій органів доходів і зборів (органів Державної фіскальної служби).

Ухвалою суду від 08.04.2019 позовна заява, подана без додержання встановлених Кодексом адміністративного судочинства України вимог, була залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Вимоги ухвали позивачем виконано.

Ухвалою судді від 12.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання.

Третьою особою через канцелярію суду 03.05.2019 (вх.№15154) подано пояснення у справі.

Відповідачем через канцелярію суду 08.05.2019 (вх.№15734) подано відзив на позовну заяву.

Позивачем через канцелярію суду 20.05.2019 (вх.№1558ел), 27.05.2019 (вх.№18266) подано відповідь на відзив.

Позивачем через канцелярію суду 09.09.2019 (вх.№2834ел) подано заяву про уточнення позовних вимог.

Ухвалою суду від 10.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду 25.09.2019.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» є відокремленим підрозділом ДП «Львіввугілля» з присвоєнням коду та відповідно до витягу з реєстру страхувальників є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» сплачував до бюджету єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.11.2017 по 01.03.2019, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, призначення платежу на яких вказано «єдиний соціальний внесок».

Факт сплати ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» до бюджету єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за такими платіжними дорученнями не заперечується податковим органом. Вказані кошти ГУ ДФС у Львівській області зараховано в рахунок погашення раніше не сплачених платежів у порядку календарної черговості їх виникнення.

Згідно до інтегрованої картки платника податків заборгованість ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 28.02.2019 складає 56 608 399 грн 11 к.

При цьому, з листа начальника Червоноградського управління ГУ ДФС у Львівській області від 22.03.2019 №15664/10/53.17-12 вбачається, що згідно з інтегрованих карток ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» станом на 01.03.2019 обліковується заборгованість в сумі 63 499 454 грн 66 к.

Щодо розбіжності сум заборгованості ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля», визначених у наявній в матеріалах справи інтегрованій картці платника податків та листі начальника Червоноградського управління ГУ ДФС у Львівській області від 22.03.2019 №15664/10/53.17-12 представником відповідача в судому засіданні надано пояснення, що позивачем у період після направлення листа начальника Червоноградського управління ГУ ДФС у Львівській області від 22.03.2019 №15664/10/53.17-12 частково сплачувалась сума заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що відображено у інтегрованій картці платника податків ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля», яка долучена до матеріалів справи.

Червоноградським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФ України у Львівській області листом від 25.03.2019 №1235/05-74 повідомлено позивача про те, що відповідно до реєстру застрахованих осіб по ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» станом на 25.03.2019 зараховано єдиний соціальний внесок включно по жовтень 2017 року.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо зарахування ЄСВ за попередні періоди є протиправними, а тому звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон №2464).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 4 Закону №2464-VI визначено перелік платників єдиного внеску. Так відповідно до пункту 1 частини першої вказаної статті платниками єдиного внеску є, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Базою нарахування єдиного внеску є суми нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (абзац 1 пункту 1 частини першої статті 7 Закону №2464-VI).

Частиною сьомою статті 9 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 і зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953) (далі - Інструкція №449), сплата єдиного внеску здійснюється за місцем: обліку платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки фіскальних органів, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується, в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України, та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

Згідно з частиною десятою статті 9 Закону №2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини дванадцятої статті 9 Закону №2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону №2464 завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 12 цього ж Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску.

Відповідно до частини шостої статті 25 Закону №2464 за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Таким чином, вказаною статтею Закону №2464 визначено порядок зарахування коштів, які надходять із сплати єдиного соціального внеску в календарній черговості їх виникнення.

При цьому, ураховуючи встановлений Законом №2464 порядок зарахування коштів, які надходять із сплати єдиного соціального внеску призначення платежу, яке платник податку зазначив у платіжних документах, у разі наявності заборгованості за попередні періоди, не впливає на зарахування коштів саме у вказаний період.

У зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовної вимоги в частині оскарження дії податкового органу щодо зміни призначення платежу, яке платник податку зазначив у платіжних документах.

Позивач вказує на відсутність заборгованості із сплати єдиного соціального внеску у період з 01.11.2017 по 01.03.2019.

У зв`язку з чим, для оцінки дій податкового органу при зарахуванні коштів, які надходять із сплати єдиного соціального внеску у вказаний період важливим є з`ясування наявності заборгованості у позивача станом на останній день до початку такого періоду, а саме 31.10.2017.

Як слідує з долученої до матеріалів справи інтегрованої картки платника податків, заборгованість ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 31.10.2017 становила 35 148 924 грн 60 к. Вказана обставина не заперечується представником позивача.

При цьому, станом на 28.02.2019 (останній зазначеного позивачем періоду) складає 56 608 399 грн 11 к.

При цьому, станом ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» у період з 01.11.2017 по 01.03.2019 проводив нарахування та сплату єдиного страхового внеску разом з виплатою заробітної плати, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Ураховуючи наявність у позивача станом на 31.10.2017 заборгованості по сплаті єдиного внеску та законодавчо встановленого порядку зарахування коштів, які надходять із сплати єдиного соціального внеску, дії відповідача по зарахуванню сплачуваних ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» у період з 01.11.2017 по 01.03.2019 сум поточних платежів з єдиного внеску в рахунок погашення недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення та по зміні призначення платежу, яке платник податку зазначив у платіжних документах та повторності застосування штрафних санкцій та пені є правомірними.

З огляду на вказане, твердження позивача про відсутність у нього заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску за спірний період з 01.11.2017 по 01.03.2019, посилаючись на долучені до матеріалів справи копії відповідних платіжних доручень, не відповідають фактичним обставинам справи.

Стосовно оскарження дій відповідача по застосуванню штрафних санкцій та пені, суд зазначає, що відповідно до частини чотирнадцятої статті 25 Закону №2464 про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Таким чином, правомірність нарахування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску повинні оцінюватись в межах оскарження рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених Законом №2464.

З огляду на те, що такого роду рішення не є предметом оскарження у даній справі, відсутні підстави для задоволення даної позовної вимоги.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем вказані вимоги щодо обов`язку довести правомірність своїх дій виконало.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям, визначених частиною 2 статті 2 КАС України, суд вважає, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дій та неупереджено.

З огляду на висновок суду про правомірність оскаржуваних дій відповідача, перша позовна вимога є безпідставною, тому не підлягає до задоволення.

Друга позовна вимога є похідною від першої позовної вимоги.

Ураховуючи висновок суду про безпідставність першої позовної вимоги, друга позовна вимога також не підлягає до задоволення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є безпідставним і у його задоволенні слід відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 139 КАС України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля» (вул. Б.Хмельницького,26, м. Сокаль, Львівська область, 80000, ) до Головного управління ДФС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2019 року.

Суддя О.П. Хома