Справа № 160/704/19
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 160/704/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року (головуючий суддя - Неклеса О.М.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби

про визнання незаконними та скасування картки відмови та рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110160/2018/00061 від 19.11.2018 року;

- визнати незаконним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів за №UA110000/2018/000051/2 від 19.11.2018 року.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначив про те, що ним були надані усі необхідні документи для визначення митної вартості транспортного засобу: договір підтверджує факт придбання транспортного засобу та його вартість, а касовий ордер засвідчує ту обставину, що був здійснений повний розрахунок за придбання транспортного засобу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с.178-183).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, зокрема, виходив із того, що враховуючи зазначені в повідомленнях митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за ЕМД від 13.11.2018 № UA110160/2018/004947, відсутність документального підтвердження відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості товарів, невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості, суд погоджується з доводами Відповідача, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно п.2. ст.58 МКУ, ч.6 ст.54 МКУ.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що Відповідач неправомірно не застосував метод митної вартості товарів за ціною договору (контракту), а суд помилково погодився з позицією Відповідача з цього питання. Надані Позивачем документи підтверджують всі числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості згідно вимог ч. 2 ст. 53 МКУ. Відповідач визначив митну вартість як вартість аналогічного непошкодженого автомобіля з передпродажною підготовкою, не врахувавши факт того, що автомобіль був після ДТП вкрай пошкодженому стані, а тому він не міг коштувати та продаватися в країні імпорту за ціною непошкодженого.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому, зокрема, зазначено, що зауваження митниці щодо документу, наданого без перекладу, і вважається вимогою надати зазначений документ з перекладом відповідно до ст. 254 МКУ. Заявлена декларантом митна вартість не відповідає поняттю дійсної вартості згідно наданих документів. Відсутність у митниці та у декларанта необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. У зв`язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості.

Представники Позивача у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги.

Представник Відповідача у судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, кожного окремо, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у жовтні 2018 року Позивач придбав автомобіль DACIA DUSTER (VIN- НОМЕР_1 ) у компанії Сандтраліта (Литовська Республіка) на підставі договору купівлі-продажу №7054 від 29.10.2018 року (Pirkimo-pardavimo sutartis, оплата за автомобіль була здійснена у розмірі 1 700,00 Євро, згідно касового ордеру від 29.10.2018 року (Kasos Pajamu Orderis).

Перевезення Транспортного засобу здійснювалося на підставі Договору про надання транспортних послуг від 29.10.2018 року б/н, витрати позивача з транспортування визначені у розмірі 300,00 Євро.

13 листопада 2018 року Позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з метою здійснення митного оформлення автомобіля «DACIA DUSTER 1,5 dCi, номер кузова/VIN- НОМЕР_1 » шляхом електронного декларування за ЕМД від 13.11.2018 року № UA110160/2018/004947, митна вартість товару заявлена Позивачем за ціною договору (основний метод).

Разом з митною декларацією Позивачем для розгляду було надано наступні документи:

- договір купівлі-продажу № 7054 від 29.10.2018 року;

- касовий ордер від 29.10.2018 року;

- договір про надання транспортних послуг від 29.10.2018 року б/н,

- висновок експертного авто-товарознавчого дослідження за № 443т18 про оцінку транспортного засобу від 13.11.2018 року.

Відповідачем при проведенні перевірки документів, які надані Позивачем у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне:

1. Митні документи країни придбання до митного оформлення не надавались;

2. Згідно акту митного огляду, складеному на митному кордоні від 01.11.2018 року №UA205010/2018/116526 використовувався транспортний засіб для перевезення оцінюваного транспортного засобу, який має реєстраційні номери НОМЕР_4/ НОМЕР_2 , що може свідчити про укладений договір перевезення товару та наявність перевізних документів (товаро-транспортних накладних). Зазначені документи до митного оформлення не надавались;

3. Відповідно до статті 58 МКУ, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої статті 58 МКУ. Наданий документ від 29.10.2018 року №7054 не містить порядку умов оплати, що може свідчити про передплату за транспортний засіб або розрахунок безпосередньо перед передачею транспортного засобу фізичній особі;

4. Практика придбання транспортних засобів на торгівельних площадках вторинного ринку фізичними особами передбачає передплату. У даному випадку документи, що підтверджують оплату товару до митного оформлення не надавались.

За результатами здійснення митного контролю, у Позивача було затребувано додаткові документи (за наявності), які необхідно було надати протягом 10 календарних днів.

Станом на 19 листопада 2018 року декларантом було надано наступні документи:

- документ kasos pajamu orderis від 29.10.2018 року № 07054;

- договір від 29.10.2018 року б/н про надання транспортних постуг;

- декларацію країни відправлення від 29.10.2018 року №18LTLC0100EK12B580.

В рамках проведення консультації, за результатом розгляду наданих документів, з урахуванням додатково наданих, митний орган прийшов до наступних висновків:

1. Документ kasos pajamu orderis від 29.10.2018 року № 07054 надано без перекладу та не містить відомостей стосовно однозначної ідентифікації вказаного документу з оцінюваним товаром;

2. Договір від 29.10.2018 року б/н про надання транспортних послуг укладено одноособово особою ОСОБА_2 . Зазначений договір не дає змогу перевірити, яким чином зазначений договір має відношення до імпортера - громадянина ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3 );

3. Декларація від 29.10.2018 року №18LTLC0100EK12B580 містить посилання на рахунок від 01.06.2017 року №25, який до митного контролю не надано.

Також до митного контролю декларантом надано висновок судового експерта від 13.11.2018 року № 443т18, в якому на дослідження поставлено питання «Яка ринкова вартість пошкодженого легкового автомобіля DACIA DUSTER 1,5 dCi, номер кузова/VIN НОМЕР_1 , що ввозиться на митну територію України».

При визначенні ринкової вартості КТЗ, з урахуванням вимог п.7.35.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (далі - Методика), експертом використано цінові данні Системи оцінки транспортних засобів SchwackeNet (далі - Система SchwackeNet) та здійснено відповідні розрахунки та визначено ринкову вартість RNP на рівні 1614,16 EUR.

За основу розрахунку експертом прийнято Сд1 ціну продажу згідно системи SchwackeNet на рівні 7478,99 EUR та здійснено зменшення вартості відновлюваного ремонту на суму 146738,05 грн.

Митний орган вирішив, що зазначені у висновку витрати мають суб`єктивний характер та не підтверджені документально в частині рівня та вартості вказаних складових, зазначені дані основані на базових рівнях на нормах/годинах згідно наданих калькуляцій.

Враховуючи зазначені в повідомленнях митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення, відповідач вирішив, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно п.2. ст.58 МКУ, п.6 ст.54 МКУ.

У зв`язку з вищевикладеним, Відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2018/000051/2 від 19.11.2018 року, яким визначено митну вартість товару у розмірі 7778,99 EUR та винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митного оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110160/2018/00061 від 19 листопада 2018 року.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Митного кодексу України (далі - МКУ) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Статтею VII ГАТТ передбачено, що оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Частиною 2 ст.52 МКУ визначено, що дані про митну вартість і її складові повинні піддаватися обчисленню, при цьому, відомості про складові митної вартості повинні бути документально підтверджені.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, відповідно до положень частини п`ятої ст.54 МКУ, митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Окрім того, відповідно до положень частини п`ятої ст.54 МКУ, ситний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право застосовувати різні форми контролю, передбачені МКУ.

Однією з форм контролю, відповідно до частини першої ст.336 МКУ, є перевірка документів та відомостей, які надаються під час переміщення товарів через митний кордон України.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 МКУ.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відповідно до частини 1 статті 320 МКУ форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від 13.11.2018 року № UA110160/2018/004947 було згенеровано, в тому числі, форми митного контролю: АС АУР 103-1 «Перевірка поданих товаросупровідних та з товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби» АСАУР 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», здійснити перевірку поданих товаросупровідних документів та правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 року №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст.53 МКУ. При наявності експертного висновку здійснити перевірку відповідності наданого висновку положенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (з урахуванням вимог листа ДФС від 04.05.2018 року №13112/7/99-99-19-02-01-17 «Щодо додаткових заходів контролю з оподаткування транспортних засобів»), у разі відсутності у гр.44 відомостей про документи за кодами 1701 (Акт огляду) та/або 3016 (експертний висновок) та/або за умови декларування транспортних засобів, що мають ознаки пошкодження, здійснити проведення належного аналізу на предмет виявлення наявних індикаторів ризику для формування митної формальності 210-1 «Проведення митного огляду транспортного засобу».

Відповідно до вимог ст.377 МКУ, товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Відповідно до п.1 ст.53 МКУ одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Питання визначення вартості товарів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів, врегульовано положеннями ст.368 МКУ.

Відповідно до ч.1 ст.368 МКУ для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Частиною 3 ст.368 МКУ особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

Згідно з ч.4 ст.368 МКУ у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Однією з форм митного контролю відповідно до частини першої статті 336 МКУ, є перевірка документів та відомостей, необхідних для митного контролю, які відповідно до статті 335 МКУ надаються під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Відповідно до ч.1 ст.337 МКУ, перевірка документів та відомостей, які відповідно до ст.335 МКУ під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматно-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

При цьому, декларант або уповноважена особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини 2 ст.52 МКУ зобов`язані подавати митниці достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних.

Згідно з ч.1.1 Розділу III наказу Державної митної служби від 17.11.2005 року №1118, у випадках необхідності вирішення питань щодо визначення митної вартості транспортного засобу посадова особа митного органу може вимагати деякі чи всі з перелічених документів: митні документи країни придбання ТЗ; сервісну книжку; експертний висновок; фотографії; технічну документацію.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем у відповідності до ст.337 МКУ, при проведенні перевірки документів, які надані Позивачем у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне:

1. Митні документи країни придбання до митного оформлення не надавались;

2. Згідно акту митного огляду, складеному на митному кордоні від 01.11.2018 року №UA205010/2018/116526 використовувався транспортний засіб для перевезення оцінюваного транспортного засобу, який має реєстраційні номери НОМЕР_4/ НОМЕР_2 , що може свідчити про укладений договір перевезення товару та наявність перевізних документів (товаро-транспортних накладних). Зазначені документи до митного оформлення не надавались;

3. Відповідно до статті 58 МКУ, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої статті 58 МКУ. Наданий документ від 29.10.2018 року №7054 не містить порядку умов оплати, що може свідчити про передплату за транспортний засіб або розрахунок безпосередньо перед передачею транспортного засобу фізичній особі;

4. Практика придбання транспортних засобів на торгівельних площадках вторинного ринку фізичними особами передбачає передплату. У даному випадку документи, що підтверджують оплату товару до митного оформлення не надавались;

За результатами здійснення митного контролю, митним органом було затребувано у Відповідача додаткові документи (за наявності), які необхідно було надати протягом 10 календарних днів, а саме:

- копію митної декларації країни відправлення;

- якщо рахунок сплачено, - платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з п.6 ст. 53 Митного кодексу України, декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Про відмову від подання додаткових документів або про бажання надати додаткові наявні документи, Відповідач просив повідомити шляхом надіслання електронного повідомлення.

Враховуючи те, що строк проведення митного оформлення, передбачений ч.1 ст.255 було перевищено на час виконання відповідних формальностей відповідно до п.6 ч.2 ст. 255, тобто на період подання додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 МКУ, декларанта було повідомлено, що митне оформлення буде закінчено у випадку відмови від надання затребуваних або інших документів, в тому числі і на підставі ч.6 ст.53, або на підставі закінчення 10-денного строку подання таких документів. Консультацію проведено.

Станом на 19.11.2018 року декларантом було надано наступні документи:

- документ kasos pajamu orderis від 29.10.2018 року № 07054;

- договір від 29.10.2018 року б/н про надання транспортних послуг;

- декларацію країни відправлення від 29.10.2018 року №18LTLC0100EK12B580.

В рамках проведення консультації, за результатом розгляду наданих документів, з урахуванням додатково наданих, митний орган пришов до наступних висновків.

Документ kasos pajamu orderis від 29.10.2018 року № 07054 надано без перекладу та не містить відомостей стосовно однозначної ідентифікації вказаного документу з оцінюваним товаром.

Договір від 29.10.2018 року б/н про надання транспортних послуг укладено одноособово особою ОСОБА_2 . Зазначений договір не дає змогу перевірити, яким чином зазначений договір має відношення до імпортера - громадянина ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3 ).

Декларація від 29.10.2018 року №18LTLC0100EK12B580 містить посилання на рахунок від 01.06.2017 року №25, який до митного контролю не надано.

Також до митного контролю декларантом надано висновок судового експерта від 13.11.2018 року № 443т18, в якому на дослідження поставлено питання «Яка ринкова вартість пошкодженого легкового автомобіля DACIA DUSTER 1,5 dCi, номер кузова/VIN - НОМЕР_1 , що ввозиться на митну територію України».

При визначенні ринкової вартості КТЗ, з урахуванням вимог п.7.35.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (далі - Методика), експертом використано цінові данні Системи оцінки транспортних засобів SchwackeNet (далі - Система SchwackeNet) та здійснено відповідні розрахунки та визначено ринкову вартість RNP на рівні 1614,16 EUR.

За основу розрахунку експертом прийнято Сд1 ціну продажу згідно системи SchwackeNet на рівні 7478,99 EUR та здійснено зменшення вартості відновлюваного ремонту на суму 146738,05 грн.

Митний орган вирішив, що зазначені у висновку витрати мають суб`єктивний характер та не підтверджені документально в частині рівня та вартості вказаних складових, зазначені дані ґрунтуються на базових рівнях на нормах/годинах згідно наданих калькуляцій.

Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом.

Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно того, що зазначені у висновку судового експерта від 13.11.2018 року № 443т18 витрати мають суб`єктивний характер та не підтверджені документально в частині рівня та вартості вказаних складових, тому вищевказаний розрахунок та визначена експертом вартість, а також заявлена декларантом митна вартість не відповідає поняттю дійсної вартості згідно наданих документів.

Відповідно до ч.6 ст.54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст.53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Згідно з ч.2 ст.58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Враховуючи зазначені в повідомленнях митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за ЕМД від 13.11.2018 № UA110160/2018/004947, відсутність документального підтвердження відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості товарів, невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно п.2. ст.58 МКУ, ч.6 ст.54 МКУ.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем було проведено консультацію з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості.

Відповідно до ст.59 МКУ, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у ст.59 МКУ.

При цьому, під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як фізичні характеристики, якість та репутація на ринку, країна виробництва, виробник.

Відповідно до ст.60 МКУ, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.58 і ст.59 МКУ, за митну вартість береться прийнята органом доходів та зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Частиною 3 ст.60 МКУ передбачено, що для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Враховуючи зазначене, у розглядуваному випадку неможливо застосування митної вартості за ціною договору щодо ідентичних та подібних товарів, враховуючи ознаки ідентичності та подібності, визначені положеннями ст.59 та ст.60 МКУ.

У зв`язку із неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості товарів, посадовою особою послідовно розглядалася можливість застосування наступного методу визначення митної вартості.

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 МКУ, їх митна вартість визначається згідно з положеннями ст.62 МКУ на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування ст.62 та ст.63 МКУ може бути зворотною.

Методи на основі віднімання та додавання вартості повинні ґрунтуватися на даних, які є об`єктивними, підтверджуються документально, піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів.

Відсутність у митниці та у декларанта необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. У зв`язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Враховуючи вищезазначене, приймаючи за основу розрахунку значення ринкової вартості Системи SchwackeNet, наданої експертом разом з висновком на рівні 7 478,99 EUR, з урахуванням всіх складових зазначених у митнійй декларації від 13.11.2018 року №UA110160/2016/004947, митна вартість оцінюваного товару була правомірно розрахована на рівні 7 778,99 EUR.

У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного, Відповідачем було правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості від 19.11.2018 року №UA110000/2018/000051/2.

При цьому, митна вартість визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ та ґрунтується на відомостях, наведених у наданому до митного контролю висновку експерта з урахуванням наданого до нього витягу Системи SchwackeNet .

Відповідно до ст.264 МКУ, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

У зв`язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, Позивачу було правомірно відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови від 19.11.2018 року № UA110160/2018/00061.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 23 травня 2019 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року по справі №160/704/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 25 вересня 2019 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова