Справа № 754/14543/17-ц
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

25 вересня 2019 року №754/14543/17-ц

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, у якій просить суд:

- визнати незаконними дії Лівобережного об`єднаного Управління пенсійного фонду України в місті Києві у відмові в подальшій виплаті перерахованої з 01.06.2010 державної пенсії як інваліду профзахворювання, пов`язаного з Чорнобильською катастрофою, згідно рішень суддів Деснянського адміністративного суду, посилаючись виключно на Закони України. Перерахунок та виплата зроблена з 01.06.2010 по 22.07.2011, таким чином знов порушивши права позивача, обмеживши розмір вже нарахованої пенсії позивачу згідно Закону України. Розмір основної пенсії на той час склав - 3424 грн., розмір додаткової пенсії - 252,40 грн.;

- зобов`язати Лівобережне об`єднане Управління пенсійного фонду України в місті Києві провести додатковий перерахунок вже нарахованих пенсійних виплат (з 01.06.2010 по 22.07.2011) посилаючись на частину четверту статті 54 Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», основної від пенсії інваліда 3 групи у розмірі - 6 мінімальних пенсій за віком, та статті 50 у розмірі - 50% пенсії за віком, враховуючи підвищення мінімального розміру пенсії за віком з 22.07.2011, відповідно до частини третьої статті 67 Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як інваліду профзахворювання 3 групи, пов`язаного з роботами на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;

- стягнути з Лівобережного об`єднаного Управління пенсійного фонду України в місті Києві заборгованість недоотриманої, донарахованої основної державної пенсії та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю з 22.07.2011. Виплачувати пенсію згідно Закону України щомісячно, безстроково, довічно.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10.11.2017 (суддя Панченко О.М.) відкрито провадження у справі №754/14543/17-ц за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25.05.2018 справу №754/14543/17-ц передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва за підсудністю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2018 адміністративну справу №754/14543/17-ц прийнято до свого провадження суддею Літвіновою А.В. та зазначено, що справу буде розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 01.12.2012 отримує пенсію відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням здійснювати виплату пенсій згідно рішень Деснянського районного суду міста Києва по справі №2а-3033/10 від 27.12.2010, №2а-337/11 від 01.02.2011, №2а-2399/11 від 28.04.2011, відповідно до яких позивачу було здійснено перерахунок пенсії. Проте, позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю коштів в Державному бюджеті.

Відповідач проти позову заперечив, вказавши, що на виконання рішень Деснянського районного суду міста Києва по справі №2а-3033/10 від 27.12.2010, №2а-337/11 від 01.02.2011, №2а-2399/11 від 28.04.2011 Лівобережним об`єднаним Управлінням пенсійного фонду України в місті Києві було здійснено перерахунок та нараховано кошти в розмірі 45897,69 грн., а розмір пенсії позивача розраховано відповідно до чинного законодавства.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 13.06.2019 надійшло клопотання від ОСОБА_1 про заміну відповідача у справі №754/14543/17-ц з Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на належного - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.06.2019 замінено Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві, як відповідача у справі №754/14543/17-ц, його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,16, ).

Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві відзиву на позовну заяву не надало.

Від позивача надійшло клопотання про прискорення розгляду справи.

Розгляд справи здійснено в порядку спрощеного провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі положень Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796- XII ОСОБА_1 була визнана особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та зв`язку з цим отримала 08.07.1994 посвідчення категорії 1 серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 дізнавшись у 2010 році, що має право на пенсійні виплати передбачені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірах значно вищих ніж ті, що отримувала позивач на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», звернулась з позовними заявами до Деснянського районного суду міста Києва про визнання незаконною бездіяльності Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва по перерахунку основного та додаткового розмірів пенсій.

Так, постановою Деснянського районного суду міста Києва від 27.12.2010 по справі №2а-3088/10, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2011, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва щодо відмови ОСОБА_1 нарахувати та виплатити основний розмір пенсії, встановлений частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва здійснити з 01.06.2010 по 01.12.2010 нарахування та виплату ОСОБА_1 державної пенсії в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дотриманням вимог частини третьої статті 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням проведених виплат. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 01.02.2011 по справі №2а-337/11, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2011, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва та зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з 50% мінімальної пенсії за віком з 15.06.2010 по 01.02.2011. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 28.04.2011 по справі №2а-2399/11, яка залишена ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2012, визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку розміру її пенсійного забезпечення, зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва здійснити перерахунок та виплату основної пенсії ОСОБА_1 , встановленої статтею 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком з 27.12.2010 з урахуванням проведених виплат. Зобов`язати Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну здоров`ю, встановленої статті 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з 27.12.2010 року з урахуванням проведених виплат.

Деснянським районним судом міста Києва ОСОБА_1 видано виконавчий лист від 03.04.2012 по справі №2а-2399/11.

Як зазначено позивачем, на звернення щодо перерахунку виплати пенсії як основного виду пенсії так і додаткової, за шкоду заподіяну здоров`ю, згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», листом від 05.10.2012 №27087/10/к-307/2 Головним управлінням Пенсійного фонду України у місті Києві надано відповідь, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» та постанову Кабінету Міністрів України від 23.11.11 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вказано на відсутність бюджетних коштів в Державному бюджеті та бюджеті Пенсійного фонду України призначених на виплату пенсій та підвищень, визначених у інших розмірах ніж ті, що встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

Як зазначено позивачем, ОСОБА_1 з 01.12.2012 отримує пенсійні виплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210. Так, розмір щомісячної пенсії, нарахований відповідно до зазначеної постанови, як особи, віднесеної до категорії 1 інваліда профзахворювання 3 групи, пов`язаного з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, є значно меншим, ніж розмір державної та додаткової, за шкоду заподіяну здоров`ю, пенсії, згідно з статтею 50, частиною четвертою статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відповідача з проханням виплачувати нараховану пенсію, відповідно до зазначених вище рішень судів.

Листом від 11.10.2017 №15323/09/К-1307 Лівобережне об`єднане управління пенсійного фонду України в місті Києві повідомило позивача про те, що з 01.01.2012 пенсію позивачу нараховано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Як вбачається з зазначеного листа, розпорядженням Лівобережного об`єднаного управління пенсійного фонду України в місті Києві позивачу перераховано пенсію відповідно до постанов Деснянського районного суду міста Києва від 27.12.2010 №2а-3088/10, від 01.02.2011 №2а-337/11, від 28.04.2011 №2а-2399/11. Після проведеного перерахунку нараховані кошти становлять 45 897,69 грн. Так, Лівобережним об`єднаним управлінням пенсійного фонду України в місті Києві зазначено, що покладені судом зобов`язання виконані, розрахунок пенсії проведено вірно згідно норм чинного законодавства України та матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Позивач вважаючи відмову відповідача продовжувати виплачувати щомісячну державну пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 50% пенсії за віком, як інваліду профзахворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, безпідставною, звернулась до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Верховним Судом України у постанові від 02.06.2015 по справі № 21-317а15 зроблено правовий висновок, відповідно до якого, оскільки 23.07.2011 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» (далі - Постанова №745), якою встановлено інші розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, то положення статей 50 та Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягають застосуванню лише до 23.07.2011, а після вказаної дати застосуванню підлягають положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 28.12.2010 №2857-VI та Постанови №745.

Законами України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" та "Про Державний бюджет України, на 2013 рік " установлено, що 2012 та 2013 роках норми і положення, зокрема, статей 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012, 2013 роки.

Кошти на виплату вказаних соціальних виплат враховані в Державному бюджеті України у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня, соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 (справа № 21-3696а15, 0908/2465/2012) міститься правовий висновок про те, що з 1 січня 2012 року нарахування і виплата пенсії позивачу має здійснюватися у розмірі, встановленому Законом України від 22.12.2011 №4282-VІ «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Порядок №1210), оскільки за загальним правилом дії норм права у часі, оскільки Закон України «Про Державний бюджет України на 2012» був прийнятий пізніше Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а на виконання Закону України «Про Державний бюджет України на 2012» Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №1210, то саме положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2012» та Порядку №1210 підлягають пріоритетному застосуванню до спірних відносин.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 № 3-рп/2012 у справі №1-11/2012 за конституційним поданням Пенсійного фонду України встановлено, що загальносуспільні потреби у сфері соціального захисту забезпечуються за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, а засобу та механізм нарахування соціальних виплат повинні відповідати принципам пропорційності та справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо встановлення порядку та розмірів соціальний виплат, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, закріплені Конституцією та не суперечать їй. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян повинні керуватися принципом законності, який передбачає застосування нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції та на виконання законів про Державний бюджет України на відповідний рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Постанова №1210), яка набрала чинності з 01.01.2012, затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до пункту 12 Постанови №1210, у разі коли розмір пенсійної виплати (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає в інвалідів - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 285 відсотків, II групи - 255 відсотків, III групи - 225 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

У разі зміни прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, проводиться перерахунок зазначеної допомоги виходячи з розміру встановленого прожиткового мінімуму.

Відповідно до пункту 13 Постанови №1210 щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" інвалідам IІІ групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що належать до категорії 1, виплачується у розмірі 284,70 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, з 01.01.2012 позивачу розраховано пенсію відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 №1210.

Разом з тим, позивач звернувся з даним позовом до суду 03.11.2017, у якому, зокрема, просив визнати незаконними дії Лівобережного об`єднаного Управління пенсійного фонду України в місті Києві у відмові в подальшій виплаті перерахованої з 01.06.2010 державної пенсії як інваліду профзахворювання, пов`язаного з Чорнобильською катастрофою, згідно рішень суддів Деснянського адміністративного суду, зобов`язати Лівобережне об`єднане Управління пенсійного фонду України в місті Києві провести додатковий перерахунок пенсійних виплат з 22.07.2011 посилаючись на частину четверту статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», основної від пенсії інваліда 3 групи у розмірі - 6 мінімальних пенсій за віком та статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі - 50% пенсії за віком, враховуючи підвищення мінімального розміру пенсії за віком починаючи з 22.07.2011, відповідно до частини третьої статті 67 Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як інваліду профзахворювання 3 групи, пов`язаного з роботами на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Слід наголосити на тому, що враховуючи зазначені вище обставини, з 23.07.2011 положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" повинні застосовуватися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідачем зазначено, що зменшення розміру виплат пенсії відбулося не у зв`язку зі зменшенням розміру пенсії, а у зв`язку зі встановленими законодавством України обмеженнями у її виплатах, що не є наслідком невиконання чи неналежного виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір пенсії позивача розраховано відповідно до чинного законодавства України та становить 3267,00 грн., з них: 2 105,40 грн. - основний розмір пенсії; 284,70 грн. - додаткова пенсія інвалідам IІІ групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 876,90 грн. - щомісячна державна адресна допомога інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як зазначено відповідачем та підтверджено позивачем в своїй позовній заяві, на виконання рішень Деснянського районного суду міста Києва по справі № 2а-3033/10 від 27.12.2010, № 2а-337/11 від 01.02.2011, № 2а-2399/11 від 28.04.2011, Лівобережним об`єднаним Управлінням пенсійного фонду України в місті Києві було здійснено перерахунок пенсії та нараховано кошти в розмірі 45 897,69 грн.. На момент судового розгляду справи, позивач отримує щомісячно пенсійні виплати своєчасно відповідно до норм чинного законодавства України.

Як вже зазначалося вище, рішеннями судів вимоги позивача було задоволено в частині зобов`язання Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії, однак без вказівки до якого саме періоду.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що дійсно рішення судів де зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, виконується сторонами в межах покладених зобов`язань, а саме, виплати, призначені на виконання судового рішення продовжується до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесені рішення або до зміни умов в пенсійному забезпечені (перехід на інший вид пенсії, тощо).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо тверджень відповідача, що позовні вимоги ОСОБА_1 заявлено з порушенням строків позовної давності, слід зазначити, що позивач неодноразово зверталась до органів Пенсійного фонду України про відновлення свого порушеного права, оскільки, органи Пенсійного фонду України неодноразово відмовляли позивачу, суд вважає, що строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Зокрема, відповідно до позиції Верховного суду викладеного в постанові від 24.04.2018 року у справі № 646/6250/17, суд не повинен застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду як підставу відмови у задоволенні позову у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою компенсаторної складової доходу, та у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою доходу як складової конституційного права на соціальний захист, до якого належить, зокрема, й пенсія.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 72-77, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.