Справа № 420/4420/19
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4420/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер" (Код , адреса: 65012, провул. Мукачівський 8, Одеса) до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України (Код , адреса: 54017, вул. Московська 57-а, м. Миколаїв) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер" до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09.10.2018 року у справі 815/4104/16 задоволено касаційну скаргу ТОВ «ЮПІТЕР» та скасовано постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 року, отже залишено в силі постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08.12.2016 року, якою задоволено позов ТОВ «ЮПІТЕР» до Миколаївської митниці ДФС. На виконання рішення суду, що набуло законної сили, Миколаївською митницею ДФС, повторно розглянуто заяву ТОВ «ЮПІТЕР» та 27.02.2019 року видано аркуш коригування до митної декларації. Аркушем коригування внесено зміни в частині суми мита та податку на додану вартість, які підлягали сплаті ТОВ «ЮПІТЕР» при митному оформленні згідно митної декларації №504040000/2016/1000258 від 29.02.2016 року. Так, на момент митного оформлення позивачем було сплачено 108682 гривень 62 копійок ввізного мита та 456467 гривень 01 копійок податку на додану вартість. Оскільки митні платежі були сплачені ТОВ «ЮПІТЕР» в розмірі, який перевищує встановлений у митній декларації з урахуванням коригування, у позивача виникла переплата. ТОВ «ЮПІТЕР» звернулося до Миколаївської митниці ДФС із заявою від 20.06.2019 року №247, в якій просило в установленому порядку підготувати висновок про повернення суми надміру сплачених митних платежів на банківський рахунок Товариства, однак митним органом відмовлено у задоволенні вказаної заяви та у зв`язку з цим товариство звернулось з вказаним позовом до суду.

Ухвалою судді від 29.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

23.08.2019 року за вх. №30221/19 відповідачем подано відзив, у якому відповідач вказує на відсутність даних про необхідність повернення суми податків в інформаційних системах ДФС, а також й на те, що під час розгляду справи 815/4104/16 питання повернення надміру сплачених коштів судами не розглядалося. А тому, підстави для задоволення заяви відсутні.

23.08.2019 року за вх. 30222/19 від відповідача надійшла заява про розгляд справи з викликом сторін, в обґрунтування якої відповідач зазначає, що складність справи та характер спірних відносин вимагає проведення судового засідання з викликом сторін.

З приводу вказаної заяви суд зазначає, що згідно п.4 ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено на 2019 рік розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в місячному розмірі: з 1 січня - 1921 гривні.

Отже, даний спір підлягає вирішенню виключно у порядку спрощеного позовного провадження за процедурою письмового провадження.

Тому розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Судом встановлено, що постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08.12.2016 року задоволено позов ТОВ «ЮПІТЕР» до Миколаївської митниці ДФС, визнано протиправними дії Миколаївської митниці Державної фіскальної служби щодо відмови у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер" № 362 від 20.07.2016 року про внесення змін до граф 33, 36, 47 в митній декларації 506060000/2016/100258 від 29 лютого 2016 року та зобов`язано Миколаївську митницю Державної фіскальної служби України повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер" від 20.07.2016 року № 362 щодо надання дозволу на внесення змін до граф 33, 36, 47 в митній декларації № 506060000/2016/100258 від 29.02.2016 року.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 року апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби задоволено, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року скасовано.

В подальшому, постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09.10.2018 року у справі № 815/4104/16 задоволено касаційну скаргу ТОВ «ЮПІТЕР», скасовано Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 року та залишено в силі постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року.

На виконання рішення суду Миколаївська митниця ДФС повторно розглянула заяву ТОВ «ЮПІТЕР» та 27.02.2019 року, про що сформовано аркуш коригування до митної декларації. Аркушем коригування внесено зміни в частині суми мита та податку на додану вартість, які підлягали сплаті ТОВ «ЮПІТЕР» при митному оформленні згідно митної декларації №504040000/2016/1000258 від 29.02.2016 року. Так, на момент митного оформлення позивачем сплачено 108682 гривень 62 копійок ввізного мита та 456467 гривень 01 копійок податку на додану вартість.

Після видачі аркушу коригування, сума ввізного мита за МД № 504040000/2016/1000258 від 29.02.2016 року складає 0 (нуль) гривень, сума податку на додану вартість 434730, 49 гривень. Оскільки митні платежі були сплачені ТОВ «ЮПІТЕР» в розмірі, який перевищує встановлений у митній декларації з урахуванням коригування, у позивача виникла переплата.

Так, надміру сплачена ТОВ «ЮПІТЕР» сума ввізного мита становить 108682 (сто вісім тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні 62 копійок, а сума переплати з податку на додану вартість становить 21736,52 (двадцять одну тисячу шістсот вісімдесят дві) гривні 52 копійок.

ТОВ «ЮПІТЕР» звернулося до Миколаївської митниці ДФС із заявою від 20.06.2019 року № 247, в якій просило в установленому порядку підготувати висновок про повернення суми надміру сплачених митних платежів на банківський рахунок Товариства. До заяви було додано необхідні документи, передбачені Наказом Міністерства фінансів № 643 від 18.07.2017 року.

Листом у відповідь від 08.07.2019 року №3545/10/14-70-19-33 Миколаївська митниця ДФС відмовила в повернені коштів. Як на підставу, відповідач послався на відсутність даних про необхідність повернення суми податків в інформаційних системах ДФС, а також на те, що під час розгляду справи № 815/4104/16 питання повернення надміру сплачених коштів не розглядалося.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що Миколаївською митницею допущено неправомірну бездіяльність щодо не підготовки та неподанні до органів державного казначейства висновку про повернення надміру сплачених позивачем до Державного бюджету України митних платежів в сумі 108682,62 та суми податку на додану вартість у розмірі 21736,52 грн., у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Частинами 1 та 3 статті 301 Митного кодексу України (далі - МК України) передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до статті 43 (пункти 43.1 та 43.3) Податкового кодексу України (далі - ПК України) помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування (пункт 102.5 статті 102 ПК України).

Послідовність та порядок виконання дій посадовими особами митниць Державної фіскальної служби (далі - ДФС) при поверненні суб`єктам господарювання та/або фізичним особам (далі - платники податків) коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митницями ДФС визначає Порядок повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів затверджений Наказом Міністерства фінансів України 18.07.2017 № 643.

Згідно п.1 розд.ІІІ Порядку № 643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 301 Митного кодексу, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Відповідно до п.3 розд. ІІІ Порядку № 643 у заяві зазначаються:

1) сума коштів до повернення за видами митних, інших платежів та пені;

2) причини виникнення такої суми коштів;

3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

4) напрям (и) перерахування суми коштів:

а) на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів;

б) для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

в) для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на депозитний рахунок 3734; на депозитний рахунок 3734 іншої митниці ДФС;на банківський рахунок 2603 (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

г) для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету;

5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачені суми митних платежів.

До заяви додаються:

документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені;

виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо повернення сум відповідних митних платежів;

документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Згідно з п.п. 4, 5, 6 Порядку № 643 після реєстрації в митниці ДФС заява платника податку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені передається на опрацювання до Підрозділу.

Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням (пункт 11 цього розділу).

Заява платника податку, висновок, завізований керівником (заступником керівника) Підрозділу, реєстри висновків за відповідними платежами, підготовлені за формами згідно з додатками 1, 2 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124, та акт звірки (у разі складання) подаються керівнику (заступнику керівника) митниці ДФС для прийняття рішення та підписання висновку і реєстрів за відповідними платежами.

Відповідно до п.7 Порядку № 643 висновок реєструється в журналі реєстрації висновків про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - Журнал реєстрації висновків про повернення платежів з державного бюджету), який ведеться Підрозділом за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Згідно з п. Порядку № 643 митниця ДФС у строк не пiзнiше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за відповідними платежами для виконання вiдповiдному органу Державної казначейської служби України.

Взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини 2 статті 45 та частини 2 статті 78 Бюджетного кодексу України регламентує Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затверджений наказом Міністерства фінансів України 15.12.2015 №1146.

Відповідно до пунктів 5 та 6 Порядку № 1142 повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

У заяві платник вказує суму і вид помилково та/або надміру сплаченого платежу та визначає напрям (и) перерахування коштів, що повертаються: 1) на поточний рахунок платника податку в установі банку; 2) на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно від виду бюджету; 3) готівкою за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку; 4) готівкою з рахунків банків у разі відсутності у платника податків рахунку в установі банку; 5) поштовим переказом через підприємства поштового зв`язку; 6) для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на не бюджетний рахунок з обліку коштів забезпечення сплати майбутніх митних та інших платежів - рахунок 3734, відкритий на балансі Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві; банківський балансовий рахунок 2603, відкритий для органу ДФС у відповідному уповноваженому банку (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати), доплати тощо вносилися готівкою).

Згідно п.5 розділу III Порядку №643, відповідний підрозділ ДФС перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у платника податків податкового боргу. За результатами опрацювання підрозділ ДФС готує висновок про повернення коштів або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням передбаченим пунктом 11 цього розділу.

Згідно п, 11 розділу III Порядку, письмова обґрунтована відмова готується та надсилається заявнику у разі якщо заявником не виконано вимоги пункту 3 цього розділу, надано недостовірні дані та/або за наявності у нього податкового боргу.

Пунктом 3 розділу III Порядку №643 встановлено вимоги до заяви платника податку, а також перелік документів які мають бути надані платником.

З урахуванням викладеного, заява ТОВ «ЮПІТЕР» від 20.06.2019 року № 247 повністю відповідає зазначеним вимогам.

З огляду на відсутність передбачених п.11 розділу III Порядку №643 підстав для відмови в задоволені заяви ТОВ «ЮПІТЕР», у відповідача були відсутні підстави для відмови в задоволені заяви позивача.

Посилання відповідача на те, що до заяви не додано документу, який підтверджує здійснення надмірної оплати, чим не дотримано вимоги Порядку № 643, є неспроможними, оскільки зазначеним нормативно-правовим актом визначено вимогу платника додати до заяви документ, який підтверджує суму надміру сплачених платежів, зокрема оформлення аркушу коригування від 27.02.2019 року митної декларації від 29.02.2016 №504040000/2016/1000258 є обставиною, що тягне за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Також неспроможними є доводи митного органу про ненадання позивачем до заяви доказів відсутності у Товариства податкового боргу, оскільки Порядок № 643 такої вимоги не висуває. Натомість, зазначений Порядок № 643 передбачає, що Підрозділ перевіряє, зокрема, відсутність у платника податків податкового боргу, а також факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення. Тобто зазначені обставини встановлюються фіскальним органом під час відповідної процедури, а не доводяться заявником при зверненні.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заява позивача від 20.06.2019 року №247 «Про повернення платежів» оформлена відповідно до вимог Порядку № 643 та Порядку № 1146, з дотриманням положень МК України та ПК України.

Таким чином, судом зроблено висновок щодо неправомірної бездіяльності Одеської митниці ДФС щодо прийняття та скерування до відповідно органу, що здійснює казначейське обслуговування, висновку про повернення позивачу з Державного бюджету України позивачеві суми надміру сплачених митних платежів, у зв`язку із чим позов в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги, зобов`язати митний орган прийняти висновок про повернення позивачу з Державного бюджету України суми надміру сплачених митних платежів за заявою від 20.06.2019 року № 247 та скерувати цей висновок до виконання органів ДКС України, суд зазначає наступне.

При прийнятті рішення необхідно враховувати Рекомендацію Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 від 11.03.1980 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, в якій вказано, що під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідач у справі - митний орган, згідно з покладеними на нього повноваженнями, самостійно приймає рішення про надання висновку про повернення надміру сплачених митних платежів та його скерування до відповідного органу казначейської служби, послідовно здійснюючи кроки визначеного законодавством алгоритму.

З системного аналізу наведених вище положень законодавства та обставин у справі вбачається, що вирішення питання про прийняття висновку належить до дискреційних повноважень Миколаївської митниці ДФС.

За таких обставин, суд вважає, що підстави зобов`язувати Миколаївську митницю ДФС прийняти висновок про повернення позивачу з Державного бюджету України суми надміру сплачених митних платежів за його заявою та скерувати цей висновок до виконання органам ДКС України відсутні.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 січня 2019 року по справі № 813/1952/17 (адміністративне провадження №К/9901/4981/18), і зазначений висновок в силу ч.5 ст.242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

При цьому суд враховує, що відповідно до статті 43 (пункти 43.1 та 43.3) Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. Отже відсутність податкового боргу, як передумова для складання висновку про повернення надміру сплачених коштів, є законодавчо встановленою вимогою та повинна бути дотримана станом на момент прийняття рішення щодо складення відповідного висновку. Зобов`язання митного органу скласти такий висновок у випадку виконання такого судового рішення після набрання останнім законної сили може утворити ситуацію, в якій вимоги ПК України можуть бути порушенні, наприклад у разі виникнення в майбутньому (на час виконання судового рішення) в такого платника податків податкового боргу.

Згідно правової позиції Верховного Суду України (постанова від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15) суд при прийнятті рішення повинен визначити такий спосіб відновлення порушеного права, який є ефективним та який виключив би подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги необхідність ефективного захисту прав та інтересів позивача, що ґрунтується на чинному законодавстві України, суд вважає необхідним здійснити такий захист шляхом зобов`язання Миколаївської митниці ДФС повторно розглянути заяву ТОВ «Юпітер» про повернення надміру сплачених коштів, з урахуванням висновків суду щодо її прийнятності та відповідності вимогам спеціального законодавства, а саме ПК України, МК України та Порядкам №№ 643, 1146.

Решта доводів та заперечень відповідача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, наголосив, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

З урахуванням викладеного, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер" (Код , адреса: 65012, провул. Мукачівський 8, Одеса) до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України (Код , адреса: 54017, вул. Московська 57-а, м. Миколаїв) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Миколаївської митниці ДФС щодо не прийняття та скерування до органів Державної казначейської служби України висновку про повернення товариству з обмеженою відповідальністю «Юпітер» з Державного бюджету України суми надміру сплачених митних платежів за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Юпітер» від 20.06.2019 року №247.

Зобов`язати Миколаївську митницю ДФС повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юпітер» від 20.06.2019 року №247 про повернення надміру сплачених митних платежів з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Суддя Л.М. Токмілова

.