Справа № 305/1319/19
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/9244/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Запотічного І.І. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача - Штодлер І.Л.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника адвоката Бородіна Дмитра Вікторовича, діючого на підставі ордера від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської обл. від 16.07.2019р. про передачу з одного адміністративного суду до іншого справи за позовом представника адвоката Бородіна Дмитра Вікторовича, діючого на підставі ордера від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Ясінської селищної ради Рахівського району Закарпатської обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській обл., про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання передати у власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку (суддя суду І інстанції: Тулик І. І., час та місце ухвалення судового рішення: 16.07.2019р., м.Рахів Закарпатської обл.; дата складання повного тексту судового рішення: не вказана),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської обл. від 16.07.2019р. справу за позовом ОСОБА_1 до Ясінської селищної ради Рахівського району Закарпатської обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській обл., про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання передати у власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, передано на розгляд Закарпатського окружного адміністративного суду (а.с.19 і на звороті).

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 09.08.2019р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Бородін Д.В. , на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської обл. від 16.07.2019р., повернуто апелянту; роз`яснено ОСОБА_1 про можливість оскарження спірної ухвали до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому КАС України (а.с.41 і на звороті).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив представник адвокат Бородін Д.В., діючий на підставі ордера від імені та в інтересах ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи в порядку ЦПК України, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильної передачі справи до іншого суду (а.с.45-50).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач звернувся до загального місцевого суду із позовною заявою в порядку ЦПК України для вирішення цивільно-правового спору. Незважаючи на це, суд першої інстанції розцінив заявлений позов як адміністративно-правовий і скерував справу за належною підсудністю до окружного адміністративного суду.

Інші учасники справи не подали до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника відповідача, який покладається на розсуд суду, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує із змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції відніс заявлений представником адвокатом Бородіним Д.В., діючим на підставі ордера від імені та в інтересах ОСОБА_1 , позов до адміністративних справ, розгляд яких здійснюється в порядку КАС України.

Згідно ч.2 ст.20 КАС України розглядуваний спір підсудний окружним адміністративним судам, тому, на думку суду першої інстанції, існували правові підстави для передачі цієї справи до іншого адміністративного суду.

Між тим, вказані висновки суду першої інстанції слід вважати помилковими, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи слідує, що 08.07.2019р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) представник адвокат Бородін Д.В., діючий на підставі ордера від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати бездіяльність відповідача Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської обл. у неприйнятті рішення за клопотанням ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту технічної документації з землеустрою та приватизації земельної ділянки для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , площею 0,1106 га, в межах норм, встановлених п.«г» ч.1 ст.121 Земельного Кодексу України, протиправною; зобов`язати відповідача на протязі тридцяти днів з дня набуття у справі судовим рішенням законної сили передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , площею 0,1106 га, в межах норм, встановлених п.«г» ч.1 ст.121 Земельного Кодексу України; стягнути з Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської обл. на корись позивача судові витрати (а.с.1-13).

При цьому, зміст позовної заяви однозначно свідчить про те, що такий позов заявлений в порядку ЦПК України, також позивачем детально обґрунтовано наявність саме цивільно-правового спору, із покликанням на діючу практику Великої Палати Верховного Суду.

Покликання позивача на порушення його майнових і земельних прав, на дії відповідача як розпорядника земель комунальної власності, який має намір передати спірну ділянку іншій особі, усуває будь-які сумніви щодо належності розглядуваного позову до цивільно-правових спорів.

За правилами ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Із урахуванням наведеного, в суду першої інстанції були відсутніми підстави розглядати поданий позов в порядку КАС України.

Також в разі незгоди суду із твердженнями позивача про необхідність розгляду спору в порядку ЦПК України, останній повинен був вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті провадження в цивільній справі, та процесуальним шляхом спонукати позивача до пред`явлення позову згідно норм КАС України.

Додатково колегія суддів наголошує на наступному.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України № 1402-VIII від 02.06.2016р. «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За вимогами ч.1 ст.18 цього Закону суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006р. у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні цього Суду у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч.1 ст.6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів вважає, що передача справи до іншого суду в розглядуваному випадку суперечить засадам судочинства, призвела до судової тяганини та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, як винесена із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильної передачі справи до іншого адміністративного суду, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Питання про відшкодування апелянту судових витрат у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги підлягає вирішенню згідно ст.139 КАС України судом першої інстанції за результатами кінцевого вирішення розглядуваного спору по суті.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.ст.310, 312, п.4 ч.1 ст.320, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника адвоката Бородіна Дмитра Вікторовича, діючого на підставі ордера від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської обл. від 16.07.2019р. про передачу з одного адміністративного суду до іншого адміністративної справи № 305/1319/19 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді І. І. Запотічний
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 25.09.2019р.