Справа № 160/5675/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2019 року Справа № 160/5675/19
1) визнати протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягає у не зарахуванні до стажу роботи у подвійному розмірі період роботи у інфекційних відділеннях та відділеннях з надання психіатричної допомоги;
2) зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 , починаючи з 26 вересня 2018 року, перерахунок та виплату пенсії, зарахувавши до її страхового (пенсійного) стажу у подвійному розмірі, періоди роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги - всього 13 років та 4 місяці, а саме:
- з 27 травня 1986 року по 01 вересня 1990 року включно роботу на посаді психоневролога відділення відновлювального лікування центральної нервової системи і порушень психіки Обласної клінічної лікарні міста Одеса (4 роки 3 місяці 5 днів);
- з 15 вересня 1992 року по 18 січня 1994 року включно роботу на посаді лікаря психоневропатолога відділення відновлювального лікування Одеської обласної дитячої клінічної лікарні (1 рік 4 місяці 3 днів);
- з 28 березня 1994 року по 01 квітня 1995 року включно роботу на посаді лікаря невропатолога відділення новонароджених дітей з інфекційною патологією Дитячої міської клінічної лікарні № 3 ім. Руднєва (м. Дніпропетровськ), (1 рік 4 дні);
- з 17 квітня 1995 року по 01 вересня 2001 року роботу на посаді лікаря - невролога відділення у віці від 1 місяця до 3 років з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки Дніпропетровської міської дитячої лікарні № 5 (6 років 4 місяці 23 дні).
Представники сторін в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від позивачки, третіх осіб - Дитяча міська клінічна лікарня № 3 ім. Руднєва, комунальний заклад «Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня № 5» надійшли клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем при призначенні пенсії позивачу не враховані три періоди роботи трудової діяльності, які мають враховуватись у подвійному розмірі. Зазначена трудова діяльність підтверджується записами трудової книжки та довідками, що оскаржуваний період роботи відноситься до роботи в інфекційних відділеннях охорони здоров`я і зараховуються до стажу роботи у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
На думку позивачки, такі дії відповідача є протиправними, у зв`язку з чим вона звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/3947/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Цією ж ухвалою від відповідача було витребувано належним чином завірену копію пенсійної справи та запропоновано у разі невизнання позову протягом 15 днів з моменту отримання ухвали суду надати відзив на позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року подальший розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06 серпня 2019 року о 10:30 год.
В подальшому розгляд справи перенесено на 10 вересня 2019 року.
10 липня 2019 року на виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року на адресу суд надійшла належним чином завірена копія пенсійної справи ОСОБА_1 та відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві відповідачем зазначено, що відділення, у яких працювала позивач, не відносяться до відділень визначених ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу», а тому право на обчислення стажу роботи з 27.05.1998 по 01.09.1990, з 15.09.1992 по 18.01.1994, з 28.03.1994 по 01.04.1995, з 17.04.1994 по 01.09.2001 в подвійному розмірі у позивачки відсутнє. У задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.
З наданих через канцелярію суду пояснень судом встановлено, що третя особа Одеська обласна дитяча клінічна лікарня № 282 та третя особа Одеська обласна дитяча клінічна лікарня № 1049 є одним комунальним закладом «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня».
Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, комунальним закладом «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» надійшли пояснення, в яких зазначено, що відділення, у якому працювала ОСОБА_1 , відносить до відділень з надання психіатричної допомоги відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу». Позовні вимоги позивачки просили задоволити в повному обсязі.
Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, комунального закладу «ДСКМЦМД ім. проф. М.В. Руднєва «Дніпропетровської обласної ради» надійшло положення про відділення для новонароджених з інфекційною патологією та наказ про прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду лікаря дитячого відділення новонароджених дітей та інфекційною патологією.
Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору комунального закладу «Дніпровська дитяча клінічна лікарня № 5» Дніпровської міської ради надійшли пояснення, в яких зазначено, що ОСОБА_1 дійсно працювала у Дитячій міській клінічній лікарні № 5 з 17.04.1995 по 01.09.2001 на посаді лікаря -невролога дитячого відділення для дітей від 1 місяця до 3-х років з ураженням центральної нервової системи по порушенням психіки, яке відноситься до відділення з надання психіатричної допомоги відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу». Позовні вимоги просили задоволити в повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
25 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулась головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі чого з 26 вересня 2018 року ОСОБА_1 призначена пенсія за віком.
20 лютого 2019 року позивачка звернулась до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій зазначила, що при визначені розміру пенсії не були враховані періоди трудової діяльності позивачки, які мають враховуватись у подвійному розмірі, тому відповідно до статті 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» просила здійснити перерахунок пенсії зарахувавши до страхового стажу у подвійному розмірі, згідно з вимогами ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги, всього - 13 років та 4 місяці, а саме:
- з 27 травня 1986 року по 01 вересня 1990 року включно роботу на посаді психоневролога відділення відновлювального лікування центральної нервової системи і порушень психіки Обласної клінічної лікарні міста Одеса (4 роки 3 місяці 5 днів);
- з 15 вересня 1992 року по 18 січня 1994 року включно роботу на посаді лікаря психоневропатолога відділення відновлювального лікування Одеської обласної дитячої клінічної лікарні ( 1 рік 4 місяці 3 днів);
- з 28 березня 1994 року по 01 квітня 1995 року включно роботу на посаді лікаря невропатолога відділення новонароджених дітей з інфекційною патологією Дитячої міської клінічної лікарні № 3 ім. Руднєва (м. Дніпропетровськ), (1 рік 4 дні);
- з 17 квітня 1995 року по 01 вересня 2001 року роботу на посаді лікаря - невролога відділення у віці від 1 місяця до 3 років з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки Дніпропетровської міської дитячої лікарні № 5 (6 років 4 місяці 23 дні).
За результатами розгляду заяви позивачки від 20 лютого 2019 року пенсійним органом надано відповідь від 22 лютого 2010 року № 1296/м-09, що відділення, в яких працювала позивачка, не відносяться до відділень психоневрологічного, наркологічного чи іншого спеціалізованого закладу, а тому право на обчислення стажу роботи з 27.05.1986 по 01.09.1990, з 15.09.1992 по 18.01.1994, з 28.03.1994 по 01.04.1995, з 17.04.1995 по 01.09.2001 в подвійному розмірі у останньої відсутнє.
Позивачка не погодившись з діями відповідача про здійснення перерахунку та враховати три періоди трудової діяльності позивачки, які мають враховуватись у подвійному розмірі відповідно до статті 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що і стало предметом позову.
Суд, оцінивши повідомлені сторонами обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, з таких міркувань.
Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України, ограни державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Положеннями ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Органи Пенсійного фонду України, як державний орган, що реалізує право громадян на пенсійне забезпечення, їх посадові та службові особи, зобов`язані неухильно дотримуватись прав громадян при призначенні і виплаті пенсій, вживати заходи щодо попередження їх порушення, надавати допомогу громадянам у витребуванні та оформленні необхідних для призначення пенсії документів.
При цьому, відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Так, на підставі письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 дійсно працювала в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги, а саме:
- з 27 травня 1986 року по 01 вересня 1990 року включно роботу на посаді психоневролога відділення відновлювального лікування центральної нервової системи і порушень психіки Обласної клінічної лікарні міста Одеса (4 роки 3 місяці 5 днів);
- з 15 вересня 1992 року по 18 січня 1994 року включно роботу на посаді лікаря психоневропатолога відділення відновлювального лікування Одеської обласної дитячої клінічної лікарні ( 1 рік 4 місяці 3 днів);
- з 28 березня 1994 року по 01 квітня 1995 року включно роботу на посаді лікаря невропатолога відділення новонароджених дітей з інфекційною патологією Дитячої міської клінічної лікарні № 3 ім. Руднєва (м. Дніпропетровськ), (1 рік 4 дні);
- з 17 квітня 1995 року по 01 вересня 2001 року роботу на посаді лікаря - невролога відділення у віці від 1 місяця до 3 років з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки Дніпропетровської міської дитячої лікарні № 5 (6 років 4 місяці 23 дні).
На підтвердження тверджень позивачки, що відділення належать до відділення з надання психіатричної допомоги та інфекційних захворювань, в матеріалах справи містять докази, а саме:
- Положенням про відділення для дітей віком від 1-го місяця до 3-х років з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 11.10.1993 № 214; -
- Положення про відділення для новонароджених з інфекційною патологією комунального закладу «ДСКМЦМД ім. проф. М.Ф.Руднєва «Дніпропетровської обласної ради», затвердженого в.о. гендиректора КЗ «ДСКМЦМД ім. проф. Руднєва «ДОР» від 02.07.2019; наказ від 28.03.1994 № 41лс про прийняття ОСОБА_1 на посаду лікаря невролога дитячого відділення новонароджених дітей та інфекційною патологією;
- пояснення представника третьої особи Одеської обласної дитячої клінічного лікарні, що відділення у яких працювала ОСОБА_1. відноситься до відділення з надання психіатричної допомоги відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу».
Суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Відповідач, відмовляючи у призначенні пенсії за періоди трудової діяльності позивачки, які мають враховуватись у подвійному розмірі, не врахував всі обставин, що мають значення для вирішення питання про призначення пенсії у подвійному розмірі, а саме: всі відділення, у яких працювала позивач є інфекційними, а одне - психоневрологічне, та, як наслідок прийняв необґрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, таким чином, останній діяв не у спосіб передбачений нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до положень ч. 2ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст. 9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1ст. 77 КАС України).
З огляду на викладене, відповідачем не доведено правомірності свого рішення, а отже, суд зробив висновок, що дії відповідача є неправомірними, а рішення головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.02.2019 року № 1296/м-09 про відмову у призначенні пенсій у подвійному розмірі періоди роботи у інфекційних відділеннях та відділеннях з надання психіатричної допомоги, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 241-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягає у не зарахуванні до стажу роботи у подвійному розмірі період роботи у інфекційних відділеннях та відділеннях з надання психіатричної допомоги.
Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 , починаючи з 26 вересня 2018 року, перерахунок та виплату пенсії, зарахувавши до її страхового (пенсійного) стажу у подвійному розмірі, періоди роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги - всього 13 років та 4 місяці, а саме:
- з 27 травня 1986 року по 01 вересня 1990 року включно роботу на посаді психоневролога відділення відновлювального лікування центральної нервової системи і порушень психіки Обласної клінічної лікарні міста Одеса (4 роки 3 місяці 5 днів);
- з 15 вересня 1992 року по 18 січня 1994 року включно роботу на посаді лікаря психоневропатолога відділення відновлювального лікування Одеської обласної дитячої клінічної лікарні (1 рік 4 місяці 3 днів);
- з 28 березня 1994 року по 01 квітня 1995 року включно роботу на посаді лікаря невропатолога відділення новонароджених дітей з інфекційною патологією Дитячої міської клінічної лікарні № 3 ім. Руднєва (м. Дніпропетровськ), (1 рік 4 дні);
- з 17 квітня 1995 року по 01 вересня 2001 року роботу на посаді лікаря - невролога відділення у віці від 1 місяця до 3 років з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки Дніпропетровської міської дитячої лікарні № 5 (6 років 4 місяці 23 дні).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук