Справа № 420/3588/19
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3588/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Ляшенко Ю.В.,

за участю сторін: позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Пуйда Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65000, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 34, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання видати наказ та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що полягала у безпідставному поверненні заяви про виплату винагороди від 28.03.2019 року за виконавчим провадженням № 57604957, невидачі наказу про виплату винагороди за виконавчим провадженням № 57604957 та невиплаті у повному обсязі винагороди державному виконавцю ОСОБА_1 Головному державному виконавцю головним державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області відповідно до вимог ст. 13 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", та п. 2 Порядку виплати винагороди державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця;

зобов`язати Головне територіальне управління юстиції в Одеській області видати наказ про виплату винагороди по виконавчому провадженню № 57604957 та стягнути з Головного територіального управління юстиції в Одеській області кошти за рахунок відповідних надходжень до спеціального фонду державного бюджету на користь ОСОБА_1 , кошти за заявою про виплату винагороди від 28.03.2019 за виконавчим провадженнями за номерами АСВП № 57604957 на суму 5465,65 грн. (п`ять тисяч чотириста шістдесят п`ять гривень 65 коп.) з утриманням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що нею було забезпечене часткове виконання наказу № 916/1358/18 від 23.10.2018, що видав Господарський суд Одеської області у зв`язку з чим до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було спрямовано заяву про виплату винагороди від 28.03.2018 року у розмірі 5465,65 грн.

02.04.2019 року переведена на іншу роботу, а винагорода є невиплаченою та інформацію про відмову у виплаті не було надано, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

14.05.2019 року позивачем було спрямовано заяву до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо повідомлення причин невиплати винагороди державному виконавцю, адже заява про виплату винагороди державному виконавцю не пізніше наступного робочого дня подається для погодження начальнику Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у області.

03.06.2019 року позивач отримала відповідь, з якої вбачається, що при розгляді заяви про виплату винагороди державному виконавцю виявлено порушення вимог п. 2 Порядку Розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, вимоги ст. 27, пункту 4 статті 42 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з зазначеним, позивач, вважаючи що не порушувала положень чинного законодавства, звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.07.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження.

22.07.2019 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі, зазначивши, що 28.03.2019 року позивачем до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області подано заяву про виплату винагороди за вищевказаним виконавчим провадженням, де сума боргу вказана - 736243, 96 (дев`яносто шість) грн., в той час, як сума боргу складає 736243, 98 (дев`яносто вісім) грн., що є значним порушенням з боку позивача при розгляді відповідної заяви про виплату винагороди, оскільки ці дані вносяться до системи АСВП та можуть призвести до помилкових розрахунків та, як слідство, порушення прав сторін виконавчого провадження.

ОСОБА_1 у заяві про виплату винагороди не вказала категорію стягнення за виконавчим документом (майнове/немайнове) та дату обрахування, виходячи з показників роботи державного виконавця за відповідний період, тобто не вказано, на який саме час сформовано відповідний критерій, що є грубим порушенням пункту 2 Критеріїв виплати винагороди державним виконавцям, затверджених наказом МЮУ від 10.02.2017 № 346/5. Відсутність дати показників позбавляє можливості встановити відповідний критерій за певний проміжок часу.

У позовній заяві позивач надає недостовірні відомості, стосовно стягнутих сум. А саме стверджує, що з боржника стягнуто грошову суму у розмірі 273282,28 грн., на підставі платіжних доручень № 1502 від 26.12.2018, № 81 від 18.01.2019, № 200 від 12.02.2019, № 380 від 26.03.2019. Але, перевіркою даних АСВП, встановлено, що згідно із вказаними платіжними дорученнями реальна сума стягнення становить відповідно 59364,68 грн. + 141506,15 грн. + 200870,83 грн. + 72411,45 грн. = 474153,11 грн. Даний факт підтверджує надання недостовірних даних, а саме стягнутої суми у заяві про виплату винагороди позивача.

Стосовно пропорційності розподілу стягнутих коштів, то позивачем також порушено вимоги статті пункту 3 частини першої 45 Закону України «Про виконавче провадження», а саме при перерахуванні суми стягувачу у розмірі 200870,83 грн., згідно платіжної вимоги № 200 від 12.02.2019 не стягнуто виконавчий збір у розмірі 10% від фактично стягнутої суми, чим також порушено Порядок. Таким чином, у зв`язку з помилковим розрахунком ОСОБА_1 до державного бюджету не надійшла сума у розмірі 20087,08 грн., яка складається з 474153,11 грн. - 273282,28 грн. = 200870,83 грн., 10% з якої виконавчий збір у розмірі 20087,08 грн.

Також відповідач зазначає, що державним виконавцем ОСОБА_1 не винесено постанову про стягнення виконавчого збору в АСВП, що підтверджується скріном з АСВП та відповідно до заяви про виплату винагороди стягнуто лише частково виконавчий збір у розмірі 27328,23 грн., що унеможливлює виплату винагороди без відповідної постанови. Таким чином порушено пункт 4 Порядку, у зв`язку з чим відповідач вважає позовну заяву необґрунтованою.

Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до даних АСВП стягнуті грошові кошти з селекційно-генетичного інституту «Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» надійшли на депозитний рахунок Відділу 14.11.2018. Розподіл коштів стався лише 26.12.2018, чим грубо порушено вимоги статті 47 Закону України «Про виконавче провадження»

Таким чином відповідач вважає, що вищевказані факти спростовують доводи позивача стосовно належного виконання рішення суду (стягнення заборгованості) та претендування та винагороду, оскільки у заяві про виплату винагороди міститься недостовірні дані.

При цьому відповідач зазначив, що 03.06.2019 року ОСОБА_1 надано відповідь, що позивачем порушено вимоги чинного законодавства, а саме пункт 2 Розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, порушено вимоги статті 27 та 42 Закону України «Про виконавче провадження». Одночасно із цим керівником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області повідомлено позивача, що державний виконавець, якому повернуто заяву про виплату винагороди, має право повторно подати таку заяву до кінця поточного року після усунення обставин, які стали підставою для її повернення, проте доопрацьовані заяви позивача про виплату винагороди повторно на адресу Управління не надходили.

02.08.2019 року від позивача надійшла відповідь відзив, в якій додатково зазначено, що у відзиві зазначено, що державним виконавцем невірно вказано суму боргу в заяві про виплату винагороди. З зазначеним позивач не погоджується, оскільки, вказана сума в заяві не впливає на виплату винагороди частково стягнутої суми боргу у розмірі 273282,28 грн., адже з частково стягнутої суми відраховується винагорода державному виконавцю. Крім того, у постанові про відкриття виконавчого провадження вірно зазначена сума боргу, що не може призвести до помилкових розрахунків та порушення прав сторін виконавчого провадження.

По виконавчому провадженню ВП №57604957 борг стягнуто частково у сумі 273282,28 грн., тому сума виконавчого збору становить 27328,23 грн., що складає 10 відсотків від частково стягнутої суми боргу.

Крім того позивач зазначає, що в абзаці 7 Заяви про виплату винагороди зазначено категорій стягнення - «майнове».

Щодо недостовірних відомостей стосовно стягнутих сум у загальному розмірі 474153,11 грн. позивач зазначає, що це невірний підрахунок відповідача, оскільки грошові кошти, які були спрямовані стягувачу у сумі 59364,68 грн. та 141506,15 грн. на рахунок НОМЕР_2 були повернуті на депозитний рахунок Відділу у зв`язку з тим, що стягувачем було закрито вказаний рахунок. Зазначені кошти у розмірі 59364,68 + 141506,15 = 200870,83 грн. були повторно перераховані на рахунок стягувача № НОМЕР_3 . Тому правильним підрахунком необхідно вважати борг, який перераховано стягувану на рахунок № НОМЕР_3 у сумі 200870,83 + 72411,45 = 273282,28 грн. Виконавчий збір 5936,47 + 14150,62 + 7241,14 = 27328,23 грн. перераховано до бюджету. Витрати виконавчого провадження 69 + 131,00 - 200,00 грн. перераховано до бюджету.

Щодо перерахування грошових коштів позивач зазначає, що у Другому Малиновського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відповідальною особою за перерахування коштів, ведення необхідних нарядів банківських документів та розпоряджень державних виконавців є провідний спеціаліст, а тому до повноважень державного виконавця не належить перерахування грошових коштів.

13.08.2019 року до суду надійшли пояснення відповідача, які відповідач просив вважати запереченнями, та у яких зазначено, що хибним є твердження ОСОБА_1 стосовно часткової суми боргу у розмірі 273828,28 грн. (правильна сума, згідно даних АСВП становить 474153,11 грн.) та особливо, що сума не впливає на виплату винагороди. Зазначене є значною помилкою при розподілі коштів виконавчого провадження та ведення системи АСВП. Сума у постанові виконавчого провадження правильна, а у поданні про виплату винагороди - неправильна. Відповідач зазначає. що сума виконавчого збору повинна становити 47415,31 грн. (10 % з 474153,11 грн.), а не 27328,23 грн., як зазначено ОСОБА_1 .

Крім того, відповідач зазначив, що дані стосовно категорії стягнення та відомості про дотримання критеріїв необхідно зазначати у заяві про виплату винагороди, а не в АСВП, що також є помилкою.

Ухвалою суду від 13.08.2019 року продовжено розгляд справи в порядку загального провадження.

Ухвалою суду від 04.09.2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження по справі було закрито а справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні 17.09.2019 року позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні 17.09.2019 року представник відповідачів заперечував проти адміністративного позову та просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов та заперечення на нього, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що на виконанні у Другому Малиновському відділі державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження в АСВГІ № 57604957, яке відкрито на підставі наказу господарського суду Одеської області від 23.10.2018 року № 916/1358/18 про стягнення з селекційно-генетичного інституту «Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» на користь АТ «Одесаобленерго» заборгованості в загальному розмірі 736 243, 98 грн.

28.03.2019 року головним державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 при виконанні наказу № 916/1358/18 від 23.10.2018, що видав Господарський суд Одеської області, про стягнення з Селекційно-генетичного інститута Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення на користь АТ «Одесаобленерго» заборгованість у сумі 736243,96 грн. було стягнуто частково борг у розмірі 273282,28 грн. та перераховано стягувачу платіжними дорученнями: № 1502 від 26.12.2018 року; №81 від 18.01.2019 року; №200 від 12.02.2019 року; №380 від 26.03.2019 року. Виконавчий збір стягнуто частково у сумі 27328,23 грн. та перераховано до державного бюджету платіжними дорученнями: № 1512 від 26.12.2018 року; №83 від 18.01.2019 року; №394 від 26.03.2019 року. Витрати на проведення виконавчих дій стягнуто у сумі 200,00 грн. та перераховано до державного бюджету платіжними дорученнями: № 1505, 1513 від 26.12.2018 року.

У зв`язку з частковим виконанням наказу № 916/1358/18 від 23.10.2018, що видав Господарський суд Одеської області, державним виконавцем ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було спрямовано заяву про виплату винагороди від 28.03.2018 року у розмірі 5465,65 грн.

Постановою Начальника Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області від 28.03.2019 року визнано дії державного виконавця ОСОБА_1 по виконанню виконавчого провадження АСПВ №57604957 такими, що відповідають чинному законодавству.

Наказом Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 20.03.2019 року Звільнено ОСОБА_1 , з посади головного державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області з 01.04.2019 року за переведенням до Південного офісу Держаудитслужби.

14.05.2019 року позивачем було спрямовано заяву до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо повідомлення причин невиплати винагороди державному виконавцю, адже заява про виплату винагороди державному виконавцю не пізніше наступного робочого дня подається для погодження начальнику Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у області.

03.06.2019 року Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області позивачу була надана відповідь з якої вбачається, що при розгляді заяви про виплату винагороди державному виконавцю виявлено порушення вимог п. 2 Порядку Розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, вимоги ст. 27, пункту 4 статті 42 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим заява не погоджена та 02.04.2019 року повернута на адресу Відділу на доопрацювання. При цьому ОСОБА_1 було роз`яснено, що державний виконавець, якому повернуто заяву про виплату винагороди, має право повторно подати таку заяву до кінця поточного року після усунення обставин, які стали підставою для її повернення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» заробітна плата працівника органу державної виконавчої служби складається з посадового окладу, премії, доплати за ранг та надбавки за вислугу років, винагороди, а також інших надбавок згідно із законодавством.

Відповідно до п. 4 Порядку, фактичним виконанням вважається виконання рішення за виконавчим документом майнового характеру в повному обсязі або частково та виконавчого документа немайнового характеру в повному обсязі в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", якщо за такими документами стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Механізм виплати винагород державному виконавцю та розміри таких винагород визначено Порядком виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розміри основної винагороди приватного виконавця (далі-Порядок), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2016 року № 643.

Відповідно до п. 5 Порядку, державний виконавець, який забезпечив фактичне виконання (повне або часткове) виконавчого документа майнового характеру чи фактичне виконання в повному обсязі виконавчого документу немайнового характеру, за умови дотримання критеріїв виплати винагороди, має право на виплату винагороди.

Відповідно до п. 6 Порядку, для виплати винагороди державний виконавець, на виконанні у якого перебував (перебуває) виконавчий документ, подає заяву, в якій зазначаються:

реквізити виконавчого документа;

номер виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження;

повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника;

категорія стягнення за виконавчим документом;

розмір стягнутого виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, реквізити платіжних доручень;

перелік виконавчих дій та строки їх проведення;

розрахунок належної до виплати винагороди;

відомості про дотримання критеріїв.

Відповідно до пунктів 9-11 Порядку, заява державного виконавця про виплату винагороди розглядається безпосереднім керівником державного виконавця протягом двох робочих днів з дати її надходження та за наявності підстав, передбачених пунктами 4 і 5 цього Порядку, погоджується ним із зазначенням дати погодження. За відсутності підстав для виплати винагороди зазначена заява протягом двох робочих днів з дати її надходження повертається державному виконавцю з обґрунтуванням підстав відмови.

Під час розгляду заяви державного виконавця про виплату винагороди безпосереднім керівником державного виконавця перевіряються достовірність викладених у заяві відомостей, правильність розрахунку та наявність підстав для виплати винагороди, зазначених у пунктах 4 і 5 цього Порядку.

Для перевірки наявності підстав для виплати винагороди, зазначених у пунктах 4 і 5 цього Порядку, керівник державного виконавця використовує дані автоматизованої системи виконавчого провадження.

У разі погодження заяви державного виконавця про виплату винагороди та за умови дотримання критеріїв виплати винагороди керівник органу державної виконавчої служби готує подання про виплату винагороди, визначеної абзацом третім пункту 2 цього Порядку, в якому зазначає розрахунок (розподіл) такої винагороди (далі - подання про виплату винагороди).

Винагорода не виплачується, якщо державного виконавця притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв`язку із здійсненням виконавчого провадження, за яким подано заяву про виплату винагороди, або його дії (рішення) чи бездіяльність визнано неправомірними.

Відповідно до пунктів 12-15 Порядку, погоджена безпосереднім керівником заява про виплату винагороди державному виконавцю та у випадку, передбаченому абзацом третім пункту 10 цього Порядку, - подання про виплату винагороди не пізніше наступного робочого дня подаються для погодження начальнику управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі.

У разі достатності та обґрунтованості підстав для виплати винагороди начальник управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі погоджує заяву про виплату винагороди державному виконавцю та подання про виплату винагороди протягом трьох робочих днів з дати їх надходження.

У випадках, передбачених абзацами четвертим - шостим пункту 2 цього Порядку, начальник управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі або директор Департаменту державної виконавчої служби Мін`юсту у разі погодження заяви державного виконавця та за умови дотримання критеріїв виплати винагороди готує обґрунтовану довідку щодо розподілу винагороди між особами, зазначеними в абзаці п`ятому або шостому пункту 2 цього Порядку (далі - довідка щодо розподілу винагороди).

За відсутності підстав для виплати винагороди заява про виплату винагороди та/або подання про виплату винагороди протягом трьох робочих днів з дати їх надходження повертаються державному виконавцю та/або керівнику органу державної виконавчої служби з обґрунтуванням підстав відмови.

Під час погодження заяви про виплату винагороди керівники органів державної виконавчої служби проводять за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження перевірку наявності підстав для виплати винагороди, зазначених у пунктах 4 і 5 цього Порядку.

Безпідставна відмова у погодженні заяви державного виконавця про виплату винагороди або подання про виплату винагороди не допускається.

Державний виконавець, якому повернуто заяву про виплату винагороди, має право повторно подати таку заяву до кінця поточного року після усунення обставин, які стали підставою для її повернення.

Відповідно до п. 16 Порядку, погоджена начальником управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі заява про виплату винагороди державному виконавцю та подання про виплату винагороди не пізніше наступного робочого дня після погодження подаються відповідному уповноваженому структурному підрозділу головного територіального управління юстиції. На підставі таких заяви і подання видається наказ, в якому зазначаються особи, яким виплачується винагорода, та її розміри.

Відповідно до п. 17-18 Порядку, винагорода виплачується одночасно з виплатою заробітної плати. Виплата винагороди здійснюється в межах і за рахунок відповідних надходжень до спеціального фонду державного бюджету на підставі кошторисів та планів асигнувань спеціального фонду на відповідний рік.

Як встановлено судом головним державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 частково виконано наказ № 916/1358/18 від 23.10.2018, що видав Господарський суд Одеської області, стягнуто частково борг у розмірі 273282,28 грн. та перераховано стягувану, стягнуто виконавчий збір у сумі 27328,23 грн. та перераховано до державного бюджету, стягнуто витрати на проведення виконавчих дій у сумі 200,00 грн. та перераховано до державного бюджету.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що реальна сума стягнення становить 474153,11 грн., а до державного бюджету не надійшла сума виконавчого збору у розмірі 20087,08 грн., з огляду на те, що грошові кошти, які були спрямовані стягувачу у сумі 59364,68 грн. та 141506,15 грн. на рахунок НОМЕР_2 були повернуті на депозитний рахунок Відділу у зв`язку з тим, що стягувачем було закрито вказаний рахунок і зазначені кошти були повторно перераховані на рахунок стягувача № НОМЕР_3 .

Крім того, судом встановлено, що у заяві про виплату винагороди ОСОБА_1 вказала категорію стягнення за виконавчим документом (майнове), що спростовує доводи відповідача щодо того, що така категорія не зазначена.

Також судом встановлено, що відповідно до Посадової інструкції головного спеціаліста Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, головний спеціаліст здійснює повноваження щодо ведення депозитного рахунку відділу, зараховує кошти. Що стягнуті державним виконавцем у встановленому законом порядку, веде інші реєстраційні рахунки відділу, здійснює у встановленому порядку банківські операції відділу, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що до повноважень державного виконавця не належить перерахування грошових коштів, у зв`язку з чим суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що позивачем грубо порушено вимоги статті 47 Закону України «Про виконавче провадження»

З огляду на зазначене суд дійшов висновку. що позивачу протиправно не було виплачено винагороду за часткове виконання наказу № 916/1358/18 від 23.10.2018, що видав Господарський суд Одеської області.

При цьому суд зазначає, що окремі недоліки в оформленні заяви позивача про виплату винагороди не змінюють суті та змісту того, що позивачем частково було виконано наказ № 916/1358/18 від 23.10.2018, стягнуто суму основного боргу, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65000, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 34, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання видати наказ та стягнення коштів - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що полягала у безпідставному поверненні заяви про виплату винагороди від 28.03.2019 року за виконавчим провадженням № 57604957, невидачі наказу про виплату винагороди за виконавчим провадженням № 57604957 та невиплаті у повному обсязі винагороди державному виконавцю ОСОБА_1 Головному державному виконавцю головним державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області відповідно до вимог ст. 13 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", та п. 2 Порядку виплати винагороди державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця.

Зобов`язати Головне територіальне управління юстиції в Одеській області видати наказ про виплату винагороди по виконавчому провадженню № 57604957 та стягнути з Головного територіального управління юстиції в Одеській області кошти за рахунок відповідних надходжень до спеціального фонду державного бюджету на користь ОСОБА_1 , кошти за заявою про виплату винагороди від 28.03.2019 за виконавчим провадженнями за номерами АСВП № 57604957 на суму 5465,65 грн. (п`ять тисяч чотириста шістдесят п`ять гривень 65 коп.) з утриманням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 27.09.2019 року.

Суддя А.А. Радчук.

.