Справа № 140/851/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/6564/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Матковської З.М.,

при секретарі судового засідання: Дроздовській Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 травня 2019 року (суддя- Ковальчук В.Д., ухвалене в м. Луцьку о 12:16, повний текст складено 13.05.2019р.) у справі № 140/851/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Волинсьської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 19 березня 2019 року №UA205110/2019/000294/2

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 травня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач з підстав неповного з`ясування обставини, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що в зв`язку з тим, що позивач не підтвердив задекларовану митну вартість придбаного ним за межами України автомобіля, митний орган надіслав пропозицію про надання додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість автомобіля. Апелянт наголошує, що у встановлений строк позивач не надав всіх запитуваних документів. В зв`язку з цим митним органом було зроблено висновок про не підтвердження митної вартості автомобіля, обчислену ним за ціною товару. Відтак апелянт вважає, що ним обґрунтовано прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції законним та просить залишити його без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив апеляційну скаргу задовольнити.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 березня 2019 року представником ОСОБА_1 подано для митного оформлення в режимі імпорту митну декларацію (МД) №UA205090/2019/038315 з метою декларування товару "Автомобіль легковий б/в, призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, марка згідно з довідником - "RENAULT", модель згідно з довідником "CAPTUR", календарний рік виготовлення - 2014, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 1461 смі, тип двигуна 66 kW, номер двигуна - невизначений, категорія ТЗ за документами". Декларантом митну вартість встановлено за резервним методом у сумі 6400 євро.

На підтвердження обґрунтованості заявленої в МД митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант надав митному органу разом з декларацією такі документи: договір №63 купівлі-продажу транспортного засобу від 22.02.2019 року (а.с.13-14); ПДВ рахунок-фактуру серії EDT7 №63 від 22.02.2019 року (а.с.13-14); квитанцію про отримання грошей серії EDT7 №63 від 22.02.2019 року (а.с.17-18); копію митної декларації країни відправлення №19LTVC0100EK08A143 (а.с.19-20); свідоцтво про тимчасову реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 25.02.2019 року (а.с.23-24); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 01.07.2014 року (а.с.21-22); акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA205010/2019/415764 від 16.03.2019 року та додатковий аркуш до нього (а.с.53-54); чек про підтвердження придбання пального для транспортування автомобіля від 15.03.2015 року №LH000013E3BC96 (а.с.25); чек про підтвердження витрат на зняття з обліку придбаного автомобіля № НОМЕР_4 від 25.02.2019 року (а.с.26). Судом першої інстанції встановлено, що митна вартість у сумі 6489,87 євро (або 198252,03 грн.) розрахована декларантом у такий спосіб: 6400,00 євро - ціна товару; 51,46 євро - витрати на транспортування (пальне); 38,41 євро - витрати на зняття транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, декларант отримав від сектору контролю за правильністю визначення митної вартості Волинської митниці ДФС електронне повідомлення про те, що подані документи містять розбіжності, а саме: в технічному паспорті №2014СХ9785418 від 01.07.2014 року в графі С зазначений власник транспортного засобу - ARVAL SERVICE LEASE, в рахунку-фактурі №EDT7 №63 від 22.02.2019 року продавцем є UAB EDT BALTIC. У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення MB за VIN-кодами: НОМЕР_1 , валюта - EUR, вартість- 9554,50" та згідно наказу ДФС України №780 від 28.11.2018 "Про забезпечення моніторингу за митними оформленням транспортних засобів, бувших у використанні" та згідно ст.53 та ст.54 МК України митниця витребувала у позивача наступні документи: банківські платіжні документи (банківські платіжні доручення, чеки), що підтверджують оплату за товар та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару, договір (угода,контракт) із третіми особами - рахунки про здійснення платежів третім особам (зазначеними в графі С технічного паспорту); висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; страхові документи; інші документи, що містять відомості про вартість страхування; інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням) (а.с.9).

ОСОБА_1 , у відповідь на повідомлення митниці надано письмові пояснення від 18 березня 2019 року, в яких зазначено, що товар оплачувався готівкою, про що свідчить квитанція від продавця про одержання коштів; договір на перевезення не укладався, оскільки транспортний засіб слідував своїм ходом, про що чек про оплату за паливо від 15.03.2015 року №LH000013E3BC96; страхування не проводилося; копія митної декларації країни відправлення подавалася разом з МД; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями відсутні. Разом з тим, декларантом до письмових пояснень надано митниці наступні документи: рахунок-фактуру EDT7 №63 від 22.02.2019 року (а.с.13-14); рахунок-фактуру №FR203933 від 01.02.2019 року, в якій зазначено дані про третіх осіб (а.с.15-16); чек на паливо №LH000013E3BC96 від 15.03.2019 року (а.с.25); чек про оплату за зняття автомобіля з обліку №LT100789917 від 25.02.2019 року (а.с.26); квитанцію продавця про одержання коштів готівкою у сумі 6400 євро (а.с.17-18); ВМД країни-експортера №19LTVC0100TR08A143 від 25.02.2019 року (а.с.19-20). Також декларант в даному повідомленні здійснив розрахунок складових митної вартості та вказав на те, що усі необхідні документи для підтвердження митної вартості було надано, а інших документів не має наміру подавати.

19 березня 2018 року відповідач прийняв рішення №UA205110/2019/000294/2 про коригування митної вартості з якого вбачається, що митним органом було визначено митну вартість товару "Автомобіль легковий б/в, призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, марка згідно з довідником - "RENAULT", модель згідно з довідником "CAPTUR", календарний рік виготовлення - 2014, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 1461 смі, тип двигуна 66 kW …" за ціною 10050.00 євро (замість 6489,77 євро, що була заявлена декларантом).

Не погоджуючись з рішенням Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості, ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом.

Скасовуючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з його протиправності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України (МК України) митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 318 МК України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Статтею 254 МК України передбачено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Згідно зі ст. ст. 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з ч. 1 ст. 368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Проаналізувавши зміст наведених вище норм МК України, колегія суддів зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Водночас, як правильно зазначив суд першої інстанції, право на застосування таких повноважень виникає у митного органу лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тобто описані норми зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, котрі викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Також необхідно зазначити, що, митний орган може витребовувати лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості у конкретному випадку, а не всі документи, передбачені ст. 53 МК України. При цьому, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як видно з матеріалів справи, на вимоги митниці декларант надав наявні у позивача документи, що підтверджують митну вартість товарів і обраний ним метод її визначення згідно з частиною другою статті 53 МК України: рахунок-фактуру EDT7 №63 від 22.02.2019 року (а.с.13-14); рахунок-фактуру №FR203933 від 01.02.2019 року, в якій зазначено дані про третіх осіб (а.с.15-16); чек на паливо №LH000013E3BC96 від 15.03.2019 року (а.с.25); чек про оплату за зняття автомобіля з обліку №LT100789917 від 25.02.2019 року (а.с.26); квитанцію продавця про одержання коштів готівкою у сумі 6400 євро (а.с.17-18); ВМД країни-експортера №19LTVC0100TR08A143 від 25.02.2019 року (а.с.19-20).

Проте, оскільки декларантом надано не усі документи для підтвердження заявленої митної вартості, тому митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом, на підставі цінової інформації, наявної в електронному довіднику Schwacke NET, акту митного огляду №UA205010/2019/415764 від 16 березня 2018 року на рівні 10050,00 євро.

Як вбачається з оскаржуваного рішенні про коригування митної вартості відповідач поставив під сумнів достовірність наданих декларантом документів у зв`язку із наявністю розбіжностей у відомостях рахунку-фактури №EDT7 № 63 від 22.02.2019 року, де продавцем вказано UAB EDT BALTIC, а в технічному паспорті №2014СХ97854 від 01.07.2014 року в графі С зазначений власник транспортного засобу ARVAL SERVICE LEASE. Проте судом першої інстанції вірно зазначено, що визначення покупця (отримувача) товару чи власника товару не впливає на його митну вартість, а з інших документів, поданих при митному оформленні, зрозуміло, що покупцем товару є ОСОБА_1 , а продавцем товару - UAB EDT BALTIC. Також в договорі №63 купівлі-продажу транспортного засобу, і в рахунку-фактурі №EDT7 № 63 від 22.02.2019 року, і в квитанції про отримання грошей серії EDT7 №63 від 22.02.2019 року, а також в митній декларації країни відправлення №19LTVC0100EK08A143 вказано саме продавця товару - компанію UAB EDT BALTIC.

Крім цього, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що не є розбіжностями зазначення у технічному паспорті №2014СХ97854 від 01.07.2014 року придбаного позивачем автомобіля власника автомобіля компанію ARVAL SERVICE LEASE (а.с.21-22), оскільки вищенаведений транспортний засіб був придбаний продавцем - компанією UAB EDT BALTIC у компанії ARVAL SERVICE LEASE, про що декларант надав митниці рахунок-фактуру (інвойс) №FR203933 від 01.02.2019 року, де зазначена вартість та характеристики придбаного автомобіля (а.с.15-16). При цьому, у письмовому повідомленні від 18 березня 2019 року (а.с.10-11) декларант зазначив, що позивачем не укладалися договори (угоди, контракти) з третіми особами, а також не здійснювалися платежі на їх користь. Також, у даному повідомленні митний орган вказав на відсутність у позивача висновків про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. З цього приводу суд зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товарів не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю, відтак не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

З приводу того, що у письмовому повідомленні від 18 березня 2019 року декларант повідомив митницю про відсутність банківських платіжних судом першої інстанції вірно зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються, тому суперечності між відомостями про оплату товару не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Разом з тим, декларант надав відповідачу квитанцію про отримання грошей серії EDT №63, від 22.02.2019 року, відповідно до якої позивач сплатив продавцеві в готівковій формі 6400,00 євро, тому цей факт не може бути підтверджений банківськими документами. Також декларант повідомив відповідача про відсутність страхових документів, оскільки страхування товару не здійснювалося.

Відтак апеляційний суд зазначає, що на підставі досліджених письмових доказів судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів Республіки Польща щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем нерезидентом UAB EDT BALTIC товару або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними, а сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях.

Також, слід зазначити, що декларант виконав вимоги митниці в частині подання додаткових документів (надав рахунок-фактуру EDT7 №63 від 22.02.2019 року; рахунок-фактуру №FR203933 від 01.02.2019 року, в якій зазначено дані про третіх осіб; чек на паливо №LH000013E3BC96 від 15.03.2019 року; чек про оплату за зняття автомобіля з обліку №LT100789917 від 25.02.2019 року; квитанцію продавця про одержання коштів готівкою у сумі 6400 євро; ВМД країни-експортера №19LTVC0100TR08A143 від 25.02.2019 року), а витребувані митницею інших документи (банківські документи; рахунки про здійснення платежів третім особам; страхові документи; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням)) не були подані у зв`язку з їх відсутністю, та, їх неподання декларантом з об`єктивних причин не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

З приводу твердження апелянта, що митну вартість визначено на підставі цінової інформації, наявної в електронному довіднику Schwacke NET, інформації щодо технічного стану згідно акту митного огляду №UА205010/2019/415764 від 16.03.2019 року та з врахуванням положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 року №1335/5/1159), слід зазначити, що відповідачем не вказано, яким чином митницею враховано під час визначення митної вартості технічний стан автомобіля. Крім того, без належного обґрунтування взято до уваги цінову інформацію з електронного довідника Schwacke NET.

Додатком 8 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року№1335/5/1159), визначено перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням, у якому є періодичний довідник "SuperSCHWACKE" - Eurotax, Швейцарія. Разом з тим, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, у даному випадку автотоварознавча експертиза чи експертне дослідження Департаментом податкових та митних експертиз ДФС не здійснювалася, відтак апелянтом не наведено достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості у такий спосіб та за довільною методикою, без врахування технічного стану транспортного засобу внаслідок ушкоджень автомобіля та необхідності проведення його відновлювального ремонту, що безумовно впливає на митну вартість вказаного товару. Наявність ушкоджень транспортного засобу підтверджується актом про проведення митного огляду з додатковим аркушем від 16 березня 2019 року №UA205010/2019/415764 копії яких наявні в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у розмірі 10050,00 євро внаслідок проведеного коригування митної вартості за резервним методом; відповідач не довів того, що товар за такою митною вартістю дійсно був увезений до України, відтак рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 19 березня 2019 року №UA205110/2019/000294/2 вірно скасовано судом першої інстанції.

Доводи апелянта є безпідставними та не спростовують відповідних висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 травня 2019 року у справі № 140/851/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 24.09.2019р.