Справа № 2а-8718/09/2670
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2009-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05.10.2009 р. 12 год. 38 хв. № 2а-8718/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шелест С.Б., при секретарі судового засідання Шолковій Т.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване підприємство «Голографія»
до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва
провизнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії
Представники сторін:
від позивачаНикитюк Н.О. - представник за довіреністю
від відповідача Шкодич Ю.В. -представник за довіреністю

на підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 05.10.2009р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

ТОВ «СП «Голографія`звернулось до суду з позовом про визнання недійсним рішення відповідача №29625/10/15-111 від 01.07.09р., зобов`язання визнати податкову декларацію позивача з ПДВ за травень 2009 р. такою, що подана своєчасно та відповідно до вимог чинного законодавства України та зобов`язання відповідача відобразити по картці особового рахунку позивача суму ПДВ в розмірі 2 706 595,00 грн., що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов`язань з ПДВ наступних податкових періодів.

Заявами від 25.09.09р. та 05.10.09р. представник позивача уточнила позовні вимоги, з урахуванням яких предметом позову є визнання неправомірними дій ДПІ у Печерському районі м. Києва щодо невизнання податкової декларації ТОВ «Голографія`за травень 2008 року як податкової звітності з підстав, викладених у листі ДПІ №29625/10/15-111 від 01.07.09р., зобов`язання ДПІ у Печерському районі м. Києва визнати податкову декларацію ТОВ «Голографія» з ПДВ за травень 2009 р. такою, що подана своєчасно та відповідно до вимог чинного законодавства України та зобов`язання відповідача відобразити по картці особового рахунку позивача суму ПДВ в розмірі 1 270 670,00 грн., що підлягає бюджетному відшкодуванню, у зменшення податкових зобов`язань з ПДВ наступних податкових періодів.

Представник позивача у судових засіданнях позов підтримала та зазначила, що п.п. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами`визначено вичерпний перелік підстав, за яких податкова звітність може бути не визнана контролюючим органом як податкова декларація; вищезазначена норма не містить такої підстави для повернення податкової декларації, як виявлення нарахування податків неадекватних валовим доходам, як зазначено у листі відповідача №29625/10/15-111 від 01.07.09р., а, отже, дії податкового органу щодо невизнання податкової декларації ТОВ «Голографія» за травень 2008 року як податкової звітності є, на думку позивача, неправомірними.

Представник відповідача у судових засіданнях та в запереченнях, поданих до суду, проти позову заперечив, та зазначив, що під час опрацювання поданої позивачем податкової декларації з ПДВ за травень 2009 року виявлено порушення вимог Наказу ДПА України від 30.05.97р. №166 (у редакції наказу від 21.01.09р. №8) «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання», а саме нарахування податків неадекватних задекларованим валовим доходам, у зв`язку з чим позивачу було надіслано листа №29625/10/15-111 від 01.07.09р про невизнання податкової декларації з пропозицією надати нову податкову звітність з ПДВ за відповідний звітний період, оформлену належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи і заперечення сторін, суд

В С Т А Н О В И В :

18.06.09р за вх. № 258978 ДПІ у Печерському районі м. Києва було отримано податкову декларацію з ПДВ за травень 2009 року ТОВ «СП «Голографія`із додатками №1 (розрахунок коригування сум ПДВ), №2 (довідка щодо залишку сум від`ємного значення попередніх податкових періодах), № 3 (розрахунок суми бюджетного відшкодування) та №5 (розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів).

16.07.09р. ТОВ «СП «Голографія`отримано листа від 01.07.09р. №29625/10/15-111 ДПІ у Печерському районі м. Києва «Про невизнання звітних документів», з якого вбачається, що при відпрацюванні податкової звітності згідно вказаної декларації з ПДВ, податковим органом виявлено нарахування податків неадекватних задекларованим валовим доходам, у зв`язку з чим та з посиланням на п.п. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами`та на п.3.4. Наказу ДПА у м. Києві від 17.03.09р. № 163 «Про проведення операції «Мінімізатор`податковим органом не визнано зазначену податкову декларацію та запропоновано позивачу надати нову податкову звітність з ПДВ за відповідний звітний період, оформлену належним чином.

Суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), включаючи збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення є Закон України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами`від 21 грудня 2000 року N 2181-III (далі - Закон N 2181-III).

Відповідно до п.п. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону N 2181-III, платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Згідно з п 4.1.2. вказаної норми Закону N 2181-III, прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників через канцелярію, чий статус визначається відповідним нормативно-правовим актом. Відмова службової (посадової) особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин або висування нею будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється та розцінюється як перевищення службових повноважень такою особою, що тягне за собою її дисциплінарну та матеріальну відповідальність у порядку, визначеному законом.

Платник податків може також оскаржити дії службової (посадової) особи контролюючого органу з відмови у прийнятті податкової декларації у судовому порядку.

Податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов`язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків. У цьому випадку, якщо контролюючий орган звертається до платника податків з письмовою пропозицією надати нову податкову декларацію з виправленими показниками (із зазначенням підстав неприйняття попередньої), то такий платник податків має право: надати таку нову декларацію разом зі сплатою відповідного штрафу; оскаржити рішення податкового органу в порядку апеляційного узгодження.

За наведених норм Закону, податковий орган зобов`язаний прийняти податкову декларацію без попередньої перевірки зазначених у ній показників та може не визнати податкову звітність як податкову декларацію виключно з підстав заповнення її всупереч правил, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення.

Форма податкової декларації, Порядок заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість затверджена Наказом ДПА України від 30.05.1997 року N 166, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 09.07.1997 р. за N 250/2054.

Положення цього Порядку кореспондуються з вимогами Закону; пунктом 4.3. Порядку передбачені аналогічні Закону N 2181-III підстави для не визнання податкової звітності податковим органом, а саме: не зазначення обов`язкових реквізитів, не підписання відповідними посадовими особами, не скріплення печаткою платника податків.

Як свідчать обставини справи, подана позивачем декларація має всі необхідні реквізити; підписана посадовою особою позивача та скріплена печаткою.

За наведених обставин та правових норм, невизнання декларації з підстав, що викладені у листі ДПІ , суд вважає неправомірним.

Посилання відповідача на наказ ДПА у м. Києві від 17.03.09р. № 163 «Про проведення операції «Мінімізатор`не заслуговують на увагу та не спростовують факту неправомірності дій відповідача в частині невизнання декларації без підстав, передбачених Законом.

Зазначений наказ не є нормативно-правовим актом в розумінні закону та не може встановлювати, змінювати чи припиняти норм права.

Крім того, податковий орган наділений повноваженнями в силу Законів України «Про державну податкову службу», «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами`та інших законів з питань оподаткування контролювати та перевіряти достовірність та повноту нарахування та сплати податків і зборів виключно шляхом здійснення перевірок (планових, позапланових, камеральних) платника податків, у порядку, передбаченому цими Законами. Так, відповідно до п. 7.7.5. Закону України «Про податок на додану вартість», протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних.

За результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб`єктів господарювання оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового, валютного та іншого законодавства -довідка, як це передбачено п.1.3. Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08. 2005 року N 327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.05 р. за N 925/11205.

За таких обставин, складання листа про порушення податкового законодавства при декларуванні звітних показників законодавством не передбачено.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, вимоги позивача про неправомірність дій відповідача щодо невизнання податкової декларації ТОВ «Голографія`за травень 2008 року як податкової звітності з підстав, викладених у листі ДПІ №29625/10/15-111 від 01.07.09р обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги висновки суду щодо неправомірності дій відповідача в частині невизнання декларації, а також те, що декларація була подана позивачем з дотримання вимог п.п. 4.1.4. п. 4.1 ст. 4 Закону N 2181-III, відповідно до якого податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, - суд вважає обґрунтованим позов в частині зобов`язання відповідача визнати податкову декларацію ТОВ «Голографія» з ПДВ за травень 2009 р. такою, що подана своєчасно та відповідно до вимог чинного законодавства України.

У поданій декларації з ПДВ за травень 2009 року позивачем задекларовано суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов`язань з ПДВ наступних податкових періодів у розмірі 1 270 670,00 грн. (рядок 25.2. декларації)

Як вбачається із долученої відповідачем до матеріалів справи облікової картки ТОВ «СП «Голографія`станом на 29.09.09р. вказана сума не відображена по картці особового рахунку позивача у зменшення податкових зобов`язань з ПДВ наступних податкових періодів, з посилання податкового органу на невизнання декларації, що є неправомірним.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На розподілі судових витрат на користь позивача, останній не наполягав.

Керуючись ст. 124 Конституції України, Законами України «Про податок на додану вартість», «Про державну податкову службу в Україні», «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва

П О С Т А Н О В И В :

задовольнити адміністративний позов.

Визнати неправомірними дії ДПІ у Печерському районі м. Києва щодо невизнання податкової декларації ТОВ «Голографія`за травень 2008 року як податкової звітності з підстав, викладених у листі ДПІ у Печерському районі м. Києва №29625/10/15-111 від 01.07.09р.

Зобов`язати ДПІ у Печерському районі м. Києва визнати податкову декларацію ТОВ «Голографія» з ПДВ за травень 2009 р. такою, що подана своєчасно та відповідно до вимог чинного законодавства України.

Зобов`язати ДПІ у Печерському районі м. Києва відобразити по картці особового рахунку позивача суму ПДВ в розмірі 1 270 670,00 грн., що підлягає бюджетному відшкодуванню, у зменшення податкових зобов`язань з ПДВ наступних податкових періодів.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Шелест С.Б.

Постанова складена в повному обсязі: 07.10.09р.