Справа № 640/14560/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Костюк Л. О, Степанюка А. Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародно-діловий центр» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської державної адміністрації, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародно-діловий центр» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2019, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просив визнати протиправними дії Департаменту щодо надання ТОВ «КІБО МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» дозволу на виконання будівельних робіт № КВ 06 від 05.10.2018 та зобов`язати Департамент анулювати вказаний дозвіл. Визнати протиправною бездіяльність ДАБІ, Департаменту щодо невжиття заходів архітектурно-будівельного контролю до ТОВ «КІБО МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» на Об`єкті «Реконструкція з надбудовою нежилого будинку № 26/4-б по бульвару Тараса Шевченка у місті Києві під медичний центр».

Також просив зобов`язати відповідачів вжити заходи державного архітектурно-будівельного контролю шляхом проведення позапланової перевірки ТОВ «КІБО МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» на Об`єкті «Реконструкція з надбудовою нежилого будинку № 26/4-б по бульвару Тараса Шевченка у місті Києві під медичний центр».

Крім того, позивачем подано клопотання про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти дії щодо прийняття в експлуатацію Об`єкту «Реконструкція з надбудовою нежилого будинку № 26/4-б по бульвару Тараса Шевченка у місті Києві під медичний центр».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2019 заяву про забезпечення адміністративного позову залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нову якою вжити заходи забезпечення позову у цій справі.

Від Департаменту до суду подано письмовий відзив на апеляційну скаргу. Також до суду надійшов відзив від ДАБІ України.

Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для забезпечення позову, оскільки судом не встановлено обставин крайньої необхідності та підстав, з якими наведені вище норми КАС України пов`язують можливість забезпечення позову.

Судом зазначено, що фактично йдеться про створення перешкод у користуванні позивачем своєю власністю, земельною ділянкою, та забезпечення позову у завлений спосіб по суті знаходиться поза межами компетенції адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно зі ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Як встановлено, ТОВ «Міжнародно-діловий центр» є власником земельної ділянки за адресом м. Київ, бул. Т. Шевченка, 28-30 на якій знаходиться нерухоме майно позивача, а саме: готельно-офісний комплекс з житловими апартаментами (готель «Хілтон Київ»).

На суміжній ділянці ТОВ «КІБО МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» здійснює реконструкцію Об`єкту «Реконструкція з надбудовою нежилого будинку № 26/ 4-б по бульвару Тараса Шевченка у місті Києві під медичний центр».

Реконструкція здійснюється на підставі оскаржуваного дозволу, який виданий на підставі проектної документації, яка розроблена на підставі наданих ТОВ «КІБО МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» Містобудівних умов та обмежень від 09.06.17.

На переконання позивача, Містобудівні умови та обмеження не відповідають вимогам, встановленим Порядком, затвердженим наказом Мінрегіонбуду від 07.07.2011 № 109, а саме: містобудівні умови та обмеження підписані не уповноваженою особою (заступником керівника), наказ директора Департаменту про надання заступнику права підпису не зареєстрований в ГУ юстиції в місті Києві; містобудівні умови та обмеження не містять показника (числового значення) граничнодопустимої висоти будівлі, відстані від об`єкта, який проектується, до меж червоних ліній та ліній регулювання забудови, меж земельної ділянки та максимально допустимого відсотку забудови земельної ділянки.

Позивач вказує, що проектна документація на об`єкт розроблена без дотримання вимог законодавства у сфері містобудування, діючих будівельних норм, державних стандартів і правил, запропонований Об`єкт (медичний центр) неможливо розмістити, не порушуючи ДБН В.2.2-10-2001.

Просить вжити заходів забезпечення позову, вважаючи, що внаслідок виконання робіт на вищезгаданому Об`єкті, створюються перешкоди позивачу та Шевченківській РДА, загроза для життя та здоров`я людей, погіршення освітлення прилеглих будинків, збільшення рівня шуму, навантаження на проїзджу частину прибудинкової території, порушення норм пожежної безпеки.

На думку заявника, вжиття заходів забезпечення може призвести не лише до подальшого порушення прав позивача як власника розташованого поблизу готелю, але й до небезпеки створення аварійної ситуації, що, у свою чергу, може призвести до загрози заподіяння шкоди та/або здоров`ю людей.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками заборони вчиняти певні дії.

Слід зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської державної адміністрації зазначено, що відповідно до Закону та Порядку № 466 Департамент видав замовнику, ТОВ «КІБО МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП», дозвіл на виконання будівельних робіт із реконструкції з надбудовою нежилого будинку № 26 / 4-Б по бульв . Тараса Шевченка у місті Києві під медичний центр від 05.10.2018 № КВ 06.

На підставі колективного звернення ОСОБА_1 та інших від 04.03.2019, яке надійшло листом відділу з питань звернень громадян Апарату Верховної Ради України від 04.03.2019 №09-0301.26.19/1.2-03.19-Н, керуючись ст. 41 Закону та Порядком № 553, Департамент провів позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час виконання будівельних робіт із реконструкції з надбудовою нежилого будинку № 26/4-Б по бульв. Тараса Шевченка у місті Києві під медичний центр.

Як вказує Департамент, під час проведення перевірки порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання замовником будівництва - ТОВ «МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» будівельних робіт не виявлено, що зафіксовано в акті, складеному за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 30.05.2019.

Колегія суддів вважає, що позивачем не доведено існування обставин, визначених у ст.150 КАС України для забезпечення позову.

Судом не було встановлено ознак очевидної протиправності рішення чи дій відповідачів. Встановлення таких ознак є необхідним для вжиття заходів забезпечення позову. Разом з тим, фактична протиправність чи правомірність відповідного рішення підлягає встановленню судом на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідками розгляду та вирішення адміністративного позову по суті заявлених вимог.

Апелянт вказує, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду, проте, доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надано. В апеляційній скарзі наведені лише припущення щодо можливих наслідків заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам. Однак, не доведено існування обставин, визначених у ст. 150 КАС України.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, ухвала суду першої інстанції у цій справі є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив питання у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародно-діловий центр» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародно-діловий центр» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської державної адміністрації, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Л. О. Костюк

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 25.09.2019