Справа № 120/2129/19-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 вересня 2019 р. Справа № 120/2129/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян Марини Бондівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Гродської В.О.

представника позивача: Томчук М. А.

представника відповідача: Сердюка Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями до Центрального територіального управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України про визнання протиправним аудиторського звіту,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниця до Центрального територіального управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України про визнання протиправним аудиторського звіту.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі пункту 1.5 Зведеного плану діяльності з внутрішнього аудиту від 01.03.2019 року № 234/803 в період з 08.04.2019 року по 17.04.2019 року було проведено аудит відповідності окремих питань діяльності КЕВ м. Вінниці, за результатами якого було прийнято Звіт про відповідність окремих питань діяльності КЕВ м. Вінниці за період з 01.01.2015 року по 31.12.2018 рік № 234/3/11аз від 17.04.2019 року та рекомендацію (пропозицію) аудиторського звіту № 234/3/11аз від 17.04.2019 року. Вважаючи винесенні звіт та рекомендацію протиправними, позивач звернувся до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 08.07.2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення виявлених у ній недоліків.

12.07.2019 року позивачем подано позовну заяву в новій редакції та клопотання про усунення недоліків позовної заяви, якими недоліки позовної заяви були усунені в повному обсязі.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.07.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд адміністративної справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Крім того, даною ухвалою встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 162 КАС України та 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення в порядку ст. 164 КАС України, а позивачу - 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив в порядку ст. 163 КАС України.

30.07.2019 року від Центрального територіального управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України на адресу Вінницького окружного адміністративного суду подано відзив, у якому представник відповідача вказує, що аудиторський звіт, висновки і рекомендації аудиторського звіту не містять владних приписів. Вони не є рішенням суб`єкта владних повноважень у сфері публічно-правових відносин, не містять будь-яких владних управлінських рішень чи приписів, не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, що може бути предметом оскарження в адміністративному судочинстві. Аудиторський звіт є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення законодавства, на підставі якого приймається відповідне рішення, а тому оцінка звіту, може бути надана при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого звіту.

Крім того, по суті позову зазначив, що пропозиція: "З метою встановлення посадових осіб, винних у невірному нарахуванні розміру грошової компенсації за належне житло, виплаченої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - призначити розслідування. За результатами розслідування вжити заходів щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої державі" фактично була виконана, тому її неможливо визнати такою, що не підлягає виконанню. А рекомендація: "Ідентифікувати, оцінити ризики порушення вимог чинного законодавства при нарахуванні грошової компенсації за належне до отримання жиле приміщення та визначити заходи контролю з їх управління" не порушує прав та інтересів позивача, а направлена на вдосконалення системи внутрішнього контролю за законним витрачанням бюджетних коштів при нарахуванні та виплаті грошової компенсації за належне житло.

Відтак, на підставі викладеного просить відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Ухвалою суду від 29.08.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комісію з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

09.09.2019 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить задовольнити позов в уточненій редакції та :

- визнати протиправним звіт за результатами аудиту відповідності окремих питань діяльності КЕВ м Вінниця за період з 01.01.2015 року по 31.12.2018 рік № 234/3/11 аз від 17.04.2019 року, в частині, що стосується встановлення посадових осіб, винних у невірному нарахуванні розміру грошової компенсації за належне житло виплаченої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та призначення службового розслідування, за результатами якого вжити заходів щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої державі;

- визнати рекомендацію (пропозицію) аудиторського звіту № 234/3/11 аз від 17.04.2019 року, такою, що не підлягає виконанню, в частині, що стосується встановлення посадових осіб, винних у невірному нарахуванні розміру грошової компенсації за належне житло виплаченої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та призначення службового розслідування, за результатами якого вжити заходів щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої державі.

Крім того, позивач у уточненій редакції позовної заяви посилається на пункт 6.12 Стандартів внутрішнього аудиту, де визначено, що аудиторський висновок може бути: безумовно позитивним, умовно-позитивним та негативним. При цьому висновок діяльності КЕВ м. Вінниці у звіті № 234/3/11 аз від 17.04.2019 року оцінюється як слабко-позитивний, що на думку позивача, є порушенням проведення аудиторського дослідження та невідповідності оспорюваного звіту Стандарту внутрішнього аудиту.

У судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні щодо заявленого позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

У термін з 08.04.2019 року по 17.04.2019 рік за період з 01.01.2015 по 31.12.2018 рік Центральним територіальним управлінням внутрішнього аудиту Міністерства оборони України проведено аудит відповідності окремих питань діяльності Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця (далі - КЕВ м. Вінниця).

Цілями аудиту визначено:

- оцінити діяльність КЕВ м. Вінниця щодо використання коштів на виплату грошової компенсації за належні військовослужбовцям та членам їх сімей для отримання жилі приміщення;

- надати рекомендації щодо покращення функціонування системи внутрішнього контролю та управління ризиками, забезпечення достовірності звітності для прийняття управлінських рішень, забезпечення оптимального використання коштів та забезпечення їх від витрат, незаконного або неефективного використання щодо виплати грошової компенсації.

Підставою проведення аудиту став пункт 1.5 Зведеного плану діяльності з внутрішнього аудиту на 2019 рік та доручення Департаменту внутрішнього аудиту від 01.03.2019 року № 234/803.

За результатами аудиту складено Звіт про результати аудиту відповідності окремих питань діяльності Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця за період з 01.01.2015 року по 31.12.2018 рік.

Не погодившись із аудиторськими висновками та рекомендаціями, що зазначені у вищевказаному звіті, КЕВ м. Вінниця підписав звіт із відміткою про те, що "звіт підписується з коментарями".

За рекомендаціями (пропозиціями) вказаного аудиторського звіту встановлено, що з метою забезпечення належної системи внутрішнього контролю за законним використанням бюджетних коштів при нарахуванні та виплаті грошової компенсації за належне до отримання жиле приміщення рекомендується ідентифікувати, оцінити ризики порушення вимог чинного законодавства при нарахуванні грошової компенсації за належне до отримання жиле приміщення та визначити заходи контролю з їх управління.

З метою усунення виявлених порушень та недоліків у діяльності пропонується - з метою встановлення посадових осіб, винних у невірному нарахуванні розміру грошової компенсації за належне житло, виплаченої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - призначити розслідування. За результатами розслідування вжити заходів щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої державі.

Позивач вважаючи свої права порушеними, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Бюджетного кодексу України внутрішнім аудитом є діяльність підрозділу внутрішнього аудиту в бюджетній установі, спрямована на удосконалення системи управління, запобігання фактам незаконного, неефективного та нерезультативного використання бюджетних коштів, виникненню помилок чи інших недоліків у діяльності бюджетної установи та підвідомчих їй бюджетних установ, поліпшення внутрішнього контролю.

Основні засади здійснення внутрішнього контролю і внутрішнього аудиту та порядок утворення підрозділів внутрішнього аудиту визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 6.6 Стандартів внутрішнього аудиту, затверджених наказом Міністерства фінансів України 04.10.2011 № 1247 (далі - Стандарти внутрішнього аудиту) офіційним документом є аудиторський звіт - документ, складений за результатами внутрішнього аудиту, який містить відомості про хід внутрішнього аудиту, стан системи внутрішнього контролю, аудиторський висновок. До аудиторського звіту додаються рекомендації щодо удосконалення діяльності установи залежно від характеру виявлених проблем.

Згідно з п. 6.17 Стандартів внутрішнього аудиту рекомендації за результатами внутрішнього аудиту повинні містити конструктивні пропозиції про удосконалення тих аспектів діяльності установи, щодо яких проводився внутрішній аудит.

Рекомендації за результатами внутрішнього аудиту повинні бути спрямованими на усунення усіх встановлених недоліків, порушень, відхилень та мати на меті удосконалення діяльності установи.

Рекомендації повинні базуватись на аудиторських висновках, бути адекватними, чітко формулюватись та мати відповідний алгоритм їх застосування.

Наказом Міністерства оборони України № 753 від 14.11.2012 року затверджено Порядок проведення внутрішнього аудиту підрозділами Служби внутрішнього аудиту Збройних Сил України (Порядок), п. 1.1 якого визначено, що внутрішній аудит - діяльність Служби, спрямована на удосконалення системи управління фінансовими та матеріальними ресурсами, запобігання фактам незаконного, неефективного та нерезультативного використання підконтрольними суб`єктами бюджетних коштів та державного (військового) майна, виникненню помилок чи інших недоліків у їх діяльності, поліпшення внутрішнього контролю. Діяльність Служби з внутрішнього аудиту - процес планування, організації та здійснення аудиторських завдань, надання висновків і рекомендацій, моніторингу їх виконання (впровадження), узагальнення та подання звітності, іншої узагальненої інформації за результатами проведених аудиторських завдань, взаємодії з фінансовими, контролюючими та правоохоронними органами, підрозділами з питань запобігання і протидії корупції, іншими підрозділами, юридичними та фізичними особами.

Пунктом 1.11 Порядку визначено, що строки проведення аудиту ефективності, змішаних та комплексних аудитів становлять до 45 робочих днів, а строки проведення фінансового аудиту та аудиту відповідності - до 30 робочих днів. Ці строки можуть бути продовжені до 15 робочих днів керівником підрозділу Служби в установленому порядку.

В обгрунтування позовної заяви, позивачем було зазначено, що відповідачем, в порушення Порядку № 753, було порушено строки періоду, що охоплював перевірку.

Однак, суд не погоджується з таким твердженням позивача, з огляду на те, що Порядок № 753 не визначає максимального строку, який має охоплювати період здійснення аудиту. Відтак, вважає такий висновок позивача безпідставним.

Керуючись 5.1, 5.2, 5.3 Порядку аудит передбачає одержання аудиторських доказів та їх оцінку з метою надання висновків відповідно до цілей аудиту. Цілі аудиту формулюються керівником аудиторської групи та визначають його очікувані результати. Процес аудиту складається з таких етапів: перший етап - організація аудиту (для аудиту ефективності - попередній аудит); другий етап - проведення аудиту; третій етап - реалізація результатів аудиту; четвертий етап - моніторинг впровадження рекомендацій.

Проведення аудиту передбачає збір аудиторських доказів із застосуванням методів, методичних прийомів і процедур, що забезпечують обґрунтованість висновків за його результатами (п. 6.1 Порядку).

Згідно з п. 7.3 Порядку аудиторський звіт складається за результатами аудиту та містить відомості про хід аудиторського дослідження, стан системи внутрішнього контролю, аудиторський висновок і рекомендації щодо діяльності підконтрольного суб`єкта залежно від характеру виявлених проблем.

Пунктом 7.5 Порядку визначено, що аудиторський висновок викладається у підсумковій частині та може бути: безумовно-позитивним; умовно-позитивним, який поділяється на задовільно-позитивний та слабко-позитивний; негативним.

Як встановлено судом із матеріалів справи, висновок діяльності КЕВ м. Вінниці у звіті № 234/3/11 аз від 17.04.2019 року оцінюється як слабко-позитивний. Відтак, з огляду на вищевикладене, суд не бере до уваги посилання позивача, що аудиторський висновок може бути: безумовно позитивним, умовно-позитивним та негативним, що, водночас, на думку позивача, є порушенням проведення аудиторського дослідження та невідповідності оспорюваного звіту Стандарту внутрішнього аудиту.

Також суд вважає за доцільне зазначити, що законодавством встановлені особливості здійснення внутрішнього аудиту з урахуванням його мети, що відповідно відображено у Порядку щодо стадії аудиту - «реалізація результатів аудиту».

Відповідно до п. 10.1 Порядку реалізація результатів аудиторських завдань може включати:

у разі необхідності - усне або письмове інформування (доповідь, презентацію) керівником підрозділу Служби про висновки та рекомендації, напрацьовані за результатами виконання аудиторського завдання, керівника вищого за підпорядкованістю органу військового (господарського) управління, інших відповідальних за діяльність з наданням конкретних пропозицій щодо прийняття управлінських рішень;

письмове інформування директором Департаменту Міністра оборони України, начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, інших відповідальних за діяльність на центральному рівні про висновки та рекомендації, напрацьовані за результатами виконання аудиторського завдання, з наданням конкретних пропозицій щодо прийняття управлінських рішень;

ініціювання перед Міністром оборони України, начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України, іншими відповідальними за діяльність:

питання про притягнення до відповідальності винних осіб, включаючи ініціювання їх звільнення із займаних посад;

вжиття заходів за порушення бюджетного законодавства;

звернення до суду з позовними заявами про:

- стягнення в дохід держави коштів, одержаних чи використаних з порушенням законодавства, прихованих і занижених платежів, заборгованості (та нарахованих у встановленому порядку штрафних санкцій) перед бюджетами і державними фондами тощо;

- відшкодування (повернення) юридичними особами чи фізичними особами - підприємцями коштів, зайво сплачених їм підконтрольними суб`єктами або отриманих ними без встановлених законодавством підстав, та коштів, недоотриманих бюджетом чи підконтрольними суб`єктами;

- визнання угод недійсними і стягнення в дохід держави коштів (майна), одержаних (витрачених) за такими угодами тощо;

за рішенням Міністра оборони України - письмове інформування правоохоронних органів про виявлені порушення законодавства, а при встановленні ознак шахрайства, корупційних діянь або нецільового використання бюджетних коштів, марнотратства, зловживання службовим становищем та інших порушень фінансово-бюджетної дисципліни, які призвели до втрат чи збитків (шкоди), - передачу таких матеріалів до правоохоронних органів;

визначення умов і причин виникнення порушень законодавства і відхилень, розроблення пропозицій щодо запобігання таким фактам у подальшому, у тому числі шляхом надання пропозицій нормативно-правового та організаційно-методологічного характеру;

інші заходи, визначені Міністром оборони України відповідно до законодавства.

Згідно п. 10.5, п. 10.6 Порядку у разі виявлення порушень бюджетного законодавства підрозділи Служби через директора Департаменту в установленому законодавством порядку ініціюють застосування заходів впливу. У випадку, коли діями чи бездіяльністю посадових (службових) осіб державі заподіяні матеріальні збитки (шкода), а правоохоронний орган відмовив у порушенні кримінальної справи, підрозділ Служби може рекомендувати керівнику підконтрольного суб`єкта або відповідного органу військового (господарського) управління пред`явити цивільний позов до винних осіб.

Крім того, відповідно до п.10.8 Порядку у разі незгоди керівників підконтрольних суб`єктів, відповідальних за діяльність, чи керівників вищих за підпорядкованістю органів військового (господарського) управління з наданими за результатами виконання аудиторських завдань рекомендаціями вони в установленому порядку доповідають про це Міністру оборони України.

Міністр оборони України приймає рішення про необхідність виконання рекомендацій або бере на себе ризик їх невиконання.

Відтак, центральним органом виконавчої влади з метою виконання завдання адміністративного керівництва Збройними Силами встановлено особливий порядок розгляду скарг на надані за результатами виконання аудиторських завдань рекомендації, що не позбавляє підконтрольного суб`єкта права у подальшому звернутися до суду.

Як встановлено з матеріалів справи та в ході розгляду справи, КЕВ в м. Вінниця не було реалізовано процедуру, визначену п. 10.8 Порядку, а одразу було оскаржено в судовому порядку звіт Центрального територіального управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України за результатами проведеного внутрішнього аудиту.

Крім того, суд звертає увагу сторін на наступне, частинами 1, 2 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частинами 2, 3 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

У п. 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 14.12.2011 року №19-рп/2011 зазначено, що «конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом».

Необхідною передумовою судового захисту прав та інтересів особи від порушень з боку суб`єктів владних повноважень є порушення такими суб`єктами відповідних прав та законних інтересів особи. Водночас, саме лише твердження особи про те, що дії чи рішення суб`єкта владних повноважень порушують її/його право, не можуть бути підставою для скасування рішення чи визнання дій протиправними, якщо вони прийняті/вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене право.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд дійшов висновку, що аудиторський звіт не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень КАС України, у зв`язку з чим не породжує для позивача будь-яких прав чи законних інтересів, що можуть бути предметом судового захисту.

Тобто, аудиторський звіт не є документом, що створює правові наслідки для позивача, а є документом, що фіксує певні факти і обставини, які можуть стати підставою для подальшої реалізації його у встановленому законодавством порядку.

Аудиторський звіт є сам по собі документом інформаційного аналітичного характеру, не несе та не може нести правових наслідків для позивача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниця (вул. Стрілецька, 87, м. Вінниця, Вінницька область, )

Центральне територіальне управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України (вул. Стрілецька, 23, м. Вінниця, Вінницька область, )

Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (вул. Курська, 13-а, м. Київ)

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 24.09.2019 року.

Суддя Мультян Марина Бондівна