Справа № 1.380.2019.001129
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001129
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Лепех А.М.

за участю:

представника позивача - Піти Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" до Державної екологічної інспекції у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

Львівське комунальне підприємство "Залізничнетеплоенерго" (далі - позивач) звернулося з позовною заявою до Державної екологічної інспекції у Львівській області (далі - відповідач), в якій просить суд визнати протиправними дії старшого державного інспектора Швайки Сергія Ігоровича та головного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Кривінського Василя Михайловича щодо не складення та невручення в межах строку здійснення перевірки акту №78/05/114 від 15.02.2019 та визнати протиправним та скасувати припис №67-05 від 18.02.2019 Державної екологічної інспекції у Львівській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно з наказом Державної екологічної інспекції у Львівській області від 25.01.2019 №34-і/н видано направлення №78 від 25.02.2019 для проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Львівським комунальним підприємством "Залізничнетеплоенерго". Перевірка мала бути виконана у термін з 04.02.2019 по 15.02.2019. Позивач стверджує, що в порушення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» посадовими особами відповідача в останній день перевірки не було надано примірники акта для ознайомлення, внесення зауважень, заперечень та підписання. В порушення вимог законодавства, акт №78/05/114 було надіслано поза межами строку, відведеного для перевірки, який закінчився 15.02.2019 о 16-00. Відповідачем було проігноровано можливість надіслання акту з будь-якого поштового відділення Укрпошти, найближчі з яких до приміщень позивача та відповідача працюють до 19-00. Оскаржуваний припис №67-05 від 18 лютого 2019 року на думку позивача складений та надісланий без дотримання процедури складення акту та припису, оскільки відповідачем було проігноровано той факт, що на акт №78/05/114 позивач мав право подати свої зауваження та заперечення. Також позивач вказує, що вимоги припису є протиправними, оскільки пункти припису про постановку на державний облік в галузі охорони атмосферного повітря позивача виконується позивачем з 2003 року. Відповідачем не враховано, що Львівське комунальне підприємство "Залізничнетеплоенерго" є саме тим підприємством, яке відповідно до вказаних у приписі дозволів, зобов`язане бути поставленим на відповідний облік. Пункти оскаржуваного припису про необхідність ведення позивачем первинного поточного обліку кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються на підприємстві, на думку позивача не відповідають вимогам законодавства, оскільки не спрямовані на усунення конкретних виявлених порушень законодавства, аналогічний обов`язок передбачено у Законом України "Про відходи". Пункт припису про зобов`язання надати достовірну інформацію про час роботи стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря також на думку позивача не спрямовані на усунення конкретних виявлених порушень законодавства, тому не може включатися до припису. Також позивач стверджує, що оскаржуваний припис видано відповідачем без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, та без врахування законного строку у 5 днів на складення припису, на протязі яких позивач міг подати свої запечерення чи зауваження до акту №78/05/114 .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, вказаних в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав. У судових засіданнях представники відповідача проти задоволення позову заперечили повністю, вказали що дії посадових осіб відповідача є законними. Так, акт №78/05/114 від 15.02.2019 р. не було вручено посадовій особі позивача у зв`язку з тим, що такий не було підписано посадовою особою та не отримано наручно в останній день перевірки, тому його було надіслано рекомендованим листом на адресу позивача. Відповідачеві було невідомо про конкретний час закінчення робочого дня у суб`єкта господарювання. Заперечуючи проти тверджень позивача про можливість направлення акту поштовим відправлення в останній день перевірки 15.02.2019 р., представники відповідача вказали що згідно з робочим графіком відповідача, в п`ятницю робочий день закінчується о 16-45, тобто саме цей час є тим часом, коли посадові особи відповідача могли б вчиняти будь-які дії від імені відповідача, в тому числі направляти будь-яку поштову кореспонденцію. Крім того, на найближчому поштовому відділенні була наявна велика черга, особам які проводили перевірку необхідно було також оформити супровідний лист до акту, тому останній було надіслано вже 18.02.2019, в перший робочий день після закінчення перевірки суб`єкта господарювання. Щодо тверджень позивача про протиправність пунктів припису, представники відповідача зазначили, що у зв`язку з змінами до законодавства України постановленню на державний облік в галузі охорони атмосферного повітря підлягає не Львівське комунальне підприємство "Залізничнетеплоенерго" як юридична особа, а всі об`єкти позивача, які можуть справляти негативний вплив на атмосферне повітря.

У судове засідання 17.09.2019 представник відповідача не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду 13 березня 2010 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні 13 серпня 2019 року судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13.09.2019.

Заслухавши доводи представника позивача, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, пояснення свідків, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив такі правовідносини.

Відповідно до наказу Державної екологічної інспекції у Львівській області від 25.01.2019 №34-і/н, було видано направлення №78 від 25.01.2019 для проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Львівським комунальним підприємством "Залізничнетеплоенерго".

Вказана перевірка мала здійснюватися з 04.02.2019 по 15.02.2019.

Здійснивши перевірку, посадові особи Державної екологічної інспекції у Львівській області виготовили акт, складений за результатом проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 78/05/114.

Не вручивши вказаний вище акт уповноваженій особі позивача, відповідачем було надіслано такий 18 лютого 2019 року, що підтверджується інформацією ПАТ "Укрпошта" щодо поштового відправлень №109 та 784.

Водночас, 18 лютого 2019 року внаслідок проведеної перевірки відповідачем було складено припис №67-05 про усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки.

Позивач не погоджується із такими діями відповідача та складеним ним приписом, тому звернувся з даним позовом до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався такими нормами законодавства.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Відповідно до ч.6 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Отже, з наведеного слідує, що направлення №78 від 25.01.2019 для проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Львівським комунальним підприємством "Залізничнетеплоенерго" у термін з 04.02.2019 по 15.02.2019 було чинним до 15.02.2019, згідно з робочим часом суб`єкта господарювання, який встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до п. 3.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку позивача, розпорядок роботи Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" є наступним: - початок роботи 8 год.30хв.; - перерва на харчування та відпочинок: з 12 год. 30 хв. До 13 год. 00 хв.; закінченням роботи: 17 год. 15 хв.; - п`ятниця з 8 год. 30 хв. до 16 год. 00 хв. та згідно із графіком розрахунком.

Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено обов`язок посадових осіб органу державного нагляду (контролю) підписати відповідний акт та надати його на підпис керівникові суб`єкта господарювання, чи уповноваженій ним особі.

Вказані дії мають вчинятися виключно в межах робочого часу суб`єкта господарювання.

Відтак, вчинення будь-яких дій посадовими особами відповідача щодо підписання акту №78/05/114 від 15.02.2019 р. та його вручення поза межами робочого часу суб`єкта господарювання є протиправним.

Суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо складення припису на підставі акту, не врученого належним чином позивачеві в останній день проведення перевірки.

Заперечення представників відповідача щодо неможливості відправки акту перевірки 15 лютого 2019 року шляхом направлення поштового відправлення у зв`язку з наявністю великої черги у найближчому відділенні ПАТ "Укрпошта", суд відхиляє як такі, що не підтверджуються жодними доказами.

Крім того, суд критично оцінює долучені до матеріалів справи документи. Так, супровідний лист до акту №78/05/114 згідно з поясненнями представників відповідача було підготовлено та підписано уповноваженою особою 18 лютого 2019 року, тобто наступного робочого дня після закінчення перевірки. Водночас, на супровідному листі №05-640 вказано як дата його виготовлення - 15.02.2019. Чим викликана така розбіжність, представниками відповідача пояснення надано не було.

Судом також взято до уваги той факт, що в акті №78/05/114 вказано дослівно наступне - "У зв`язку з тим, що акт не підписано посадовою особою та не отримано наручно в останній день перевірки його надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення".

Вжите у акті №78/05/114 слово "надіслано" вказує на завершеність дії щодо надіслання листа. Водночас, станом на 15 лютого 2019 року, коли, як стверджують представники відповідача, акт було виготовлено та підписано, він на жодну адресу поштовим відправленням не направлявся.

Суд також звертає увагу на те, що відповідачем не внесено до акту, як того вимагає абзац 12 ч. 6 ст. ст. 7 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», запису про відмову суб`єкта господарювання підписати акт. Надані представниками відповідача пояснення підтверджують факт невручення акту №78/05/114 керівникові суб`єкта господарювання, однак згідно з наявних у справі доказів таке відбулося внаслідок завершення робочого часу на ЛКП "Залізничнетеплоенерго", а не через відмову уповноважених осіб підприємства отримувати такий акт.

Згідно з отриманими поясненнями представника позивача, показами свідків, допитаних у судовому засіданні, посадові особи органу державного нагляду (контролю) ні до 16-00 15 лютого 2019 року, ні після 16-00 того ж дня, не надавали примірник акту для підписання керівникові суб`єкта господарювання чи уповноваженій ним особі.

Наведені вище докази в сукупності вказують на те, що відповідачем не було дотримано порядку оформлення та надання акту №78/05/114 суб`єкту господарювання для ознайомлення, підписання, внесення зауважень чи заперечень.

Щодо оскаржуваного Львівським комунальним підприємством "Залізничнетеплоенерго" припису №67-05 від 18 лютого 2019 року, судом встановлено наступне.

Вказаний припис винесено 18 лютого 2019 року, тобто в 1 робочий день після завершення перевірки позивача.

Пунктами 1-10 даного припису зобов`язано позивача забезпечити взяття ЛКП "Залізничнетеплоенерго" на державний облік об`єкта, який справляє або може справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повітря відповідно до вимог, передбачених п.2.1.5. відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Пунктом 11 припису зобов`язано позивача забезпечити взяття ЛКП "Залізничнетеплоенерго" на державний облік об`єкта, який справляє або може справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повіртя відповідно до вимог, передбачених п.2.1.4. відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Як обґрунтування такого обов`язку, посадовими особами відповідача вказано абзаци 2, 6 частини 1 статті 10, частина 1 статті 31 ЗУ №2707; пункт 1 Порядку затвердженого постановою КМУ №1655.

Абзацом 2 частини 1 статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" № 2707-XII передбачено необхідність здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо;

Абзацом 6 частини 1 статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" № 2707-XII передбачено необхідність заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря.

Частиною 1 статті 31 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" № 2707-XII встановлено, що державному обліку в галузі охорони атмосферного повітря підлягають: об`єкти, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей та на стан атмосферного повітря; види та обсяги забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря; види і ступені впливу фізичних та біологічних факторів на стан атмосферного повітря.

Відповідно до п.1 Порядку ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2001 р. №1655, цей Порядок визначає єдину систему ведення в галузі охорони атмосферного повітря державного обліку об`єктів (підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності), які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і на стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, видів і ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів (далі - об`єкти, які справляють шкідливий вплив).

Тобто, даним Порядком, на який покликається у приписі і відповідач, чітко вказано що об`єктами, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і на стан атмосферного повітря, можуть бути підприємства, установи, організації та громадяни-суб`єкти підприємницької діяльності.

Суд також враховує той факт, що згідно з абзацом 2 п. 4 вищевказаного Порядку, для взяття на державний облік зазначеними об`єктами проводиться інвентаризація видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, видів і ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів.

Судом також взято до уваги, що порядок та критерії взяття на державний облік об`єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря визначається відповідною Інструкцією.

Розділом 3 Інструкції про порядок та критерії взяття на державний облік об`єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 177 від 10.05.2002 передбачено, що для взяття об`єкта на державний облік (зняття з обліку) необхідно надати до Мінприроди загальні відомості про об`єкт за додатком №2 до цієї інструкції. Згідно з додатком №2 до Інструкції, необхідно вказати повну назва об`єкта, його код за ЄДРПОУ, місцезнаходження, телефон.

Пунктом 4.1. Інструкції передбачено, що об`єкти проводять інвентаризацію видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря. В пункті 4.2. Інструкції передбачено, що об`єкт може мати відокремлені підрозділи.

Оцінюючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що об`єкт, який може бути взятий на відповідний облік у сфері охорони атмосферного повітря, крім назви, коду за ЄДРПОУ, місцезнаходження та номеру телефону, має наступні ознаки - можлива наявність в об`єкта відокремлених підрозділів та можливість проведення об`єктом інвентаризації.

Частиною 8 ст. 19 Господарського кодексу України передбачено, що відокремлені підрозділи можуть утворювати юридичні особи - суб`єкти господарювання. Аналогічне передбачене і ст. 95 Цивільного кодексу України - юридична особа може мати філії та представництва (відокремлені підрозділи).

Крім того, в дозволах на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, які видані позивачеві, та на які в приписі покликається відповідач, чітко вказано про те, що саме підприємство підлягає постановці на державний облік в галузі охорони атмосферного повітря.

Таким чином, на думку суду належним об`єктом, який може бути взятий на відповідний облік у сфері охорони атмосферного повітря, є саме Львівське комунальне підприємство "Залізничнетеплоенерго", яке як юридична особа може мати відокремлені підрозділи, та може проводити відповідні інвентаризації.

Позивач постановлений на державний облік в галузі охорони атмосферного повітря за №460263 від 24.06.2003 року, що підтверджується листом Державного управління екології та природних ресурсів в Львівській області від 11.07.2007 р.

Даний факт відповідачем не оспорюється та жодним доказом не спростовано.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем на момент проведення перевірки та накладення оскаржуваного припису було в повному обсязі належним чином виконано обов`язки, передбачені пунктами 1-11 вказаних у приписі дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Щодо пункту 17 оскаржуваного припису, яким позивача зобов`язано вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються на підприємстві, такий обов`язок передбачено пунктом "г" ч. 1 ст. 17 Закону України "Про відходи".

Частиною 8 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Надаючи оцінку вказаним обставинам суд зазначає, що включення до змісту припису вимог, які не спрямовані на усунення конкретних виявлених порушень законодавства, а дублюють вимоги природоохоронного законодавства, не відповідають поняттю та меті припису, носять загальний характер є протиправним.

Щодо пункту припису, в якому передбачається надання відповіді на лист відповідача від 08.02.2019 р. №05-513, такий суперечить суті та меті припису як розпорядчого документу, що складається за результатами заходу державного нагляду, та спрямований на усунення порушень вимог законодавства.

Також суд звертає увагу на недотримання принципу гласності при винесенні оскаржуваного припису суб`єктом владних повноважень. Так, прийняття рішення (в даному випадку - припису) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, подання своїх зауважень, заперечень на нього, випливає з принципу гласності прийняття рішень. Цей принцип означає, що суб`єкт владних повноважень повинен застосовувати його, приймаючи рішення, що матиме вплив на права, свободи чи інтереси особи, особливо, якщо це рішення може мати несприятливі наслідки для особи. Особа, щодо якої приймають рішення, має право бути вислуханою суб`єктом владних повноважень: вона може наводити обставини та докази на їх підтвердження, правові аргументи тощо. Принцип гласності також вимагає від суб`єкта владних повноважень забезпечити особі доступ до інформації про обставини, які можуть бути покладені в основу рішення. Принцип гласності включає право особи на допомогу з боку суб`єкта владних повноважень у вигляді роз`яснення її прав, процедур тощо, а також право на захист, право мати представника, право знати про рішення, прийняте суб`єктом владних повноважень.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваного припису відповідачем не враховано факту того, що його винесено з порушенням вимог чинного законодавства, та принципів обґрунтованості та гласності прийняття рішень, що суперечить приписам ст. 2 КАС України, а тому Припис №67-05 від 18.02.2019 року Державної екологічної інспекції у Львівській області підлягає скасуванню.

Крім того, судом враховується, що відповідачем не доведено правомірність припису, як і не надано суду беззаперечних доказів, які були покладені в основу для прийняття такого рішення.

Оскільки, в судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог позивача, про правомірність прийняття оскаржуваного припису належних доводів в судовому засіданні не надав, а представник позивача заявлені ним позовні вимоги повністю довів, оскільки оскаржуваний припис прийнятий з порушенням вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", тому позов в частині визнання протиправним та скасування припису №67-05 від 18.02.2019 р. підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з чч. 1 та 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Щодо позовних вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частина 3 ст.134 КАС України передбачає, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З системного аналізу вищенаведених правових норм можна дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат.

Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст.134 КАС України.

Зокрема, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 має право на зайняття адвокатською діяльністю згідно зі свідоцтвом.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги, укладеного між позивачем та адвокатським об`єднанням «Ад Хок» від 01.04.2019 №64, рахунок №475 від 18.04.2019, платіжне доручення №8218 від 18.04.2019, акт прийняття виконаних робіт (послуг).

Як слідує із змісту рахунку №475 від 18.04.2019 та платіжного доручення №8218 від 18.04.2019 гонорар Адвоката за надання послуг Клієнту по наданню правової допомоги згідно з Договором про надання правової допомоги від 01.04.2019 №64 становить 49000, 00 грн та складається з наступних послуг, зокрема:

участь у судових засіданнях у Львівському окружному адміністративному суді у справі, надання пояснень, доручення доказів, підготовка клопотань, заяв, запитів.

Як вбачається із акта прийняття виконаних робіт (послуг розмір договірної оплати за наданні послуги складає 49000, 00 грн.

Також в матеріалах справи наявне платіжне доручення №8218 від 18.04.2019, згідно з якою позивач перерахував адвокатському об`єднанню «Ад Хок» кошти у розмірі 49000, 00 грн за надання правової допомоги згідно з Договором про надання правової допомоги від 01.04.2019 №64.

Проаналізувавши вказані вище документи, суд вказує на відсутність зауважень щодо їх форми та змісту, а тому такі є належними доказами понесених позивачем фактичних витрат на правничу допомогу у заявленій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії старшого державного інспектора Швайки Сергія Ігоровича та головного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Кривінського Василя Михайловича щодо не складення та невручення в межах строку здійснення перевірки акту №78/05/114 від 15.02.2019.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Львівській області №67-05 від 18.02.2019.

Стягнути з Державної екологічної інспекції у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 98, ) за рахунок її бюджетних асигнувань 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн сплаченого судового збору на користь Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" (79057, м. Львів, вул. С. Петлюри, 4а, ).

Стягнути з Державної екологічної інспекції у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 98, ) за рахунок її бюджетних асигнувань судові витрати в сумі 49000 (сорок дев`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу на користь Львівського комунального підприємства "Залізничнетеплоенерго" (79057, м. Львів, вул. С. Петлюри, 4а, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.09.2019.

Суддя Р.М. Брильовський