Справа № 580/1078/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1078/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дізарт Плюс» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року (справу розглянуто у порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції Центрального округу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дізарт Плюс» про тимчасову заборону діяльності, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року позивач, Державна екологічна інспекції Центрального округу, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- застосувати заходи реагування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дізарт Плюс», а саме зобов`язати ТОВ «Дізарт Плюс» тимчасово зупинити діяльність до отримання робочого проекту з матеріалами оцінки впливу на навколишнє середовище та висновку з оцінку впливу на довкілля.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

У тексті апеляційної скарги відповідач просить здійснювати розгляд справи за участі його представника.

Щодо заявленого відповідачем клопотання колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю сторін у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дізарт Плюс», , здійснює господарську діяльність за основним КВЕД: 46.71 «Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами».

21 листопада 2018 року на підставі наказу відповідача від 21.11.2018 №375/07-03 видано направлення №357/07-04, яким у період із 17.12.2018 по 28.12.2018 направлено головних спеціалістів відділу екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря державних інспекторів з охорони навколишнього природнього середовища Центрального округу Ласун О.С. та Комісарову-Вовкодав І . В. здійснити планову перевірку відповідача щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства (а.с. 6).

За наслідками перевірки відповідача, позивачем складено акт №70/03.3/2018/ПЛ, яким зафіксовано зокрема порушення ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», що виразилось у відсутності робочого проекту реконструкції з розділом ОВНС на господарську діяльність та комплексного експертного звіту (висновку) та висновку екологічної експертизи (а.с. 9).

04 січня 2019 року приписом №56 Державна екологічна інспекція Центрального округу приписала відповідачу до 20 березня 2019 року, зокрема, розробити (представити) робочий проект з розділом ОВНС, комплексний експертний звіт (висновок) та висновок екологічної експертизи на господарську діяльність.

Оскільки відповідачем не надано робочого проекту господарської діяльності із розділом ОВНС, висновку із оцінки впливу на довкілля у встановлений строк, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що здійснюючи господарську діяльність без робочого проекту господарської діяльності із розділом оцінки впливу на навколишнє середовище та висновку із оцінки впливу на довкілля, які передують початку здійснення господарської діяльності, відповідач створює загрозу для життя та здоров`я оточуючих людей та грубо порушує вимоги законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із п.п. "а", "в" ч. 1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про оцінку впливу на довкілля; обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», рішення про тимчасову заборону (зупинення) або припинення діяльності підприємств у разі порушення ними законодавства про оцінку впливу на довкілля приймається виключно судом за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, його територіальних органів або за позовом інших осіб, права та інтереси яких порушено

Постановою Кабінету Міністрів України № 275 від 19.04.2017 р. затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію України (в подальшому - Положення № 275).

Відповідно до п. 1 Положення № 275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно із п. 7 Положення № 275, Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Державна екологічна інспекція Центрального округу є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується. Повноваження інспекції поширюються на територію Полтавської та Черкаської областей (пункт 1 Положення про Державну екологічну інспекцію Центрального округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції № 82 від 17.05.2018). .

Відповідно до п.п. 4, 5 Положення № 275, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань: проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування); звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», оцінка впливу на довкілля - це процедура, що передбачає: підготовку суб`єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля відповідно до статей 5, 6 та 14 цього Закону; проведення громадського обговорення відповідно до статей 7, 8 та 14 цього Закону; аналіз уповноваженим органом відповідно до статті 9 цього Закону інформації, наданої у звіті з оцінки впливу на довкілля, будь-якої додаткової інформації, яку надає суб`єкт господарювання, а також інформації, отриманої від громадськості під час громадського обговорення, під час здійснення процедури оцінки транскордонного впливу, іншої інформації; надання уповноваженим органом мотивованого висновку з оцінки впливу на довкілля, що враховує результати аналізу, передбаченого пунктом 3 цієї частини; врахування висновку з оцінки впливу на довкілля у рішенні про провадження планованої діяльності відповідно до статті 11 цього Закону.

Здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»).

Планована діяльність - планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 1 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»).

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» встановлено, що друга категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає, зокрема, поверхневе та підземне зберігання викопного палива чи продуктів їх переробки на площі 500 квадратних метрів і більше або об`ємом (для рідких або газоподібних) 15 кубічних метрів і більше.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», суб`єкт господарювання забезпечує підготовку звіту з оцінки впливу на довкілля і несе відповідальність за достовірність наведеної у звіті інформації згідно з законодавством.

Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 цього Закону, - уповноважений центральний орган видає висновок з оцінки впливу на довкілля, яким виходячи з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності, зокрема величини та масштабів такого впливу (площа території та чисельність населення, які можуть зазнати впливу), характеру (у тому числі - транскордонного), інтенсивності і складності, ймовірності, очікуваного початку, тривалості, частоти і невідворотності впливу (включаючи прямий і будь-який опосередкований, побічний, кумулятивний, транскордонний, короткостроковий, середньостроковий та довгостроковий, постійний і тимчасовий, позитивний і негативний впливи), передбачених заходів, спрямованих на запобігання, відвернення, уникнення, зменшення, усунення впливу на довкілля, визначає допустимість чи обґрунтовує недопустимість провадження планованої діяльності та визначає екологічні умови її провадження. Висновок з оцінки впливу на довкілля є обов`язковим для виконання. Висновок з оцінки впливу на довкілля враховується при прийнятті рішення про провадження планованої діяльності та може бути підставою для відмови у видачі рішення про провадження планованої діяльності. При підготовці висновку з оцінки впливу на довкілля уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 цього Закону, - уповноважений центральний орган розглядає та бере до уваги звіт з оцінки впливу на довкілля та звіт про громадське обговорення.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 11 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», звіт з оцінки впливу на довкілля, звіт про громадське обговорення та висновок з оцінки впливу на довкілля подаються суб`єктом господарювання для отримання рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування про провадження планованої діяльності, яке є підставою для початку провадження цієї діяльності, встановлює (затверджує) параметри та умови провадження планованої діяльності і приймається у формі документа дозвільного характеру або іншого акта органу державної влади чи органу місцевого самоврядування у порядку, встановленому законодавством для відповідних рішень.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, приймаючи рішення про провадження планованої діяльності, зобов`язані врахувати висновок з оцінки впливу на довкілля. У рішенні про провадження планованої діяльності зазначається, що екологічні умови провадження планованої діяльності визначені у висновку з оцінки впливу на довкілля. За рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування рішення про провадження планованої діяльності може включати екологічні умови провадження планованої діяльності, зазначені у частині п`ятій статті 9 цього Закону.

Якщо після ухвалення висновку з оцінки впливу на довкілля законодавством не передбачається прийняття рішення про провадження планованої діяльності для початку її провадження, висновок з оцінки впливу на довкілля, у якому визначено допустимість провадження планованої діяльності, вважається рішенням про провадження планованої діяльності.

З системного аналізу вищенаведених норм вбачається, що зберігання рідкого палива об`ємом 15 кубічних метрів і більше безвідносно до мети зберігання є втручанням в природне середовище, яке справляє значний вплив на довкілля, і потребує здійснення оцінки впливу на довкілля шляхом підготовки суб`єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля та отримання висновку з оцінки впливу на довкілля, який враховується при прийнятті рішення про провадження суб`єктом господарювання планованої діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на підставі договору оренди від 01.01.2018 №1 здійснює користування комплексом резервуарів, за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 168, загальної кількістю 9 штук, об`ємом 75 м3. Основним видом господарської діяльності відповідача є КВЕД:46.71 «Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами».

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач повинен мати робочий проект господарської діяльності із розділом оцінки впливу на навколишнє середовище та висновок із оцінки впливу на довкілля на виконання вимог ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Так, 21 листопада 2018 року на підставі наказу відповідача від 21.11.2018 №375/07-03 видано направлення №357/07-04, яким у період із 17.12.2018 по 28.12.2018 направлено головних спеціалістів відділу екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря державних інспекторів з охорони навколишнього природнього середовища Центрального округу Ласун О.С. та Комісарову-Вовкодав І.В. здійснити планову перевірку відповідача щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства (а.с. 6).

За наслідками перевірки відповідача, позивачем складено акт №70/03.3/2018/ПЛ, яким зафіксовано зокрема порушення ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», що виразилось у відсутності робочого проекту реконструкції з розділом ОВНС на господарську діяльність та комплексного експертного звіту (висновку) та висновку екологічної експертизи (а.с. 9).

04 січня 2019 року приписом №56 Державна екологічна інспекція Центрального округу приписала відповідачу до 20 березня 2019 року, зокрема, розробити (представити) робочий проект з розділом ОВНС, комплексний експертний звіт (висновок) та висновок екологічної експертизи на господарську діяльність.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач не представив вищевказані документи позивачу ні під час планової перевірки, ні на виконання вимог припису позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Під час розгляду даної справи у суді першої інстанції та на момент подання апеляційної скарги, відповідачем також не подано до суду доказів виконання вимог припису № 56 від 04 січня 2019 року та усунення порушень чинного природоохоронного законодавства.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідач створює загрозу для життя та здоров`я оточуючих людей та грубо порушує вимоги законодавства про охорону навколишнього природного середовища, необхідно застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом тимчасового зупинення господарської діяльності ТОВ «Дізарт Плюс» до отримання робочого проекту з матеріалами оцінки впливу на навколишнє середовище та висновку з оцінку впливу на довкілля.

Окрім того, в апеляційній скарзі відповідач стверджує, що позивачем було пропущено відповідний строк при зверненні до адміністративного суду із даним позовом.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Так, в апеляційній скарзі ТОВ «Дізарт Плюс» вказує, що оскільки акт №70/03.3/2018/ПЛ за наслідками перевірки відповідача був складений в останній день перевірки - 26.12.2018 року, а позовна заява була направлена поштою 27.03.2019 року, то позивачем було пропущено трьохмісячний строк звернення до суду, встановлений статтею 122 КАС України.

В той же час, колегія суддів зазначає, що за наслідками перевірки та складення акту №70/03.3/2018/ПЛ, яким зафіксовано зокрема порушення ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» (а.с. 9), 04 січня 2019 року приписом №56 Державна екологічна інспекція Центрального округу приписала відповідачу до 20 березня 2019 року, зокрема, розробити (представити) робочий проект з розділом ОВНС, комплексний експертний звіт (висновок) та висновок екологічної експертизи на господарську діяльність.

Тобто, днем виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог (у даному випадку - невиконання вимог припису) є 21 березня 2019 року.

Відтак, вищевикладеним спростовуються твердження апелянта щодо пропуску Державною екологічною інспекцією Центрального регіону строку на звернення до адміністративного суду із даним позовом.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Державної екологічної інспекції Центрального округу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дізарт Плюс» про тимчасову заборону діяльності.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дізарт Плюс» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Повний текст постанови складено 26.09.2019.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма