Справа № 420/3028/19
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3028/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мельника Ю.В.,

представника позивача - Охотник О.А. (за довіреністю),

представника третьої особи - ОСОБА_6 (за ордером),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 про зобов`язання привести об`єкт нерухомого майна у відповідність до технічного паспорту від 30.01.2014 року за власний рахунок, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (надалі по тексту - позивач або Управління ДАБК ОМР) до ОСОБА_1 (надалі по тексту - відповідач або ОСОБА_1 ), в якому позивач просить зобов`язати ОСОБА_1 привести об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 у відповідність до технічного паспорту від 30.01.2014 року за власний рахунок.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

Під час проведення Управлінням ДАБК Одеської міської ради позапланової перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 виконані роботи з влаштування конструкції каркасу, навісу та скління тераси квартири АДРЕСА_1 підлога якої фактично є перекриттям приміщення першого поверху. Позивач зазначає, що вказані роботи виконані без отримання вихідних даних на проектування, надання архітектурно-планувального завдання, розроблення проекту. При цьому, відповідач посилається на те, що вказані роботи не носять системний характер, як того вимагає п.8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт.»

Також при проведенні перевірки замовником будівництва не було представлено висновку щодо результатів вишукувань з технічного стану конструкції фасадної стіни та тераси яка фактично є перекриттям приміщень першого поверху.

Таким чином відповідач вказує на те, що ОСОБА_1 виконані роботи з влаштування конструкції каркасу, навісу та скління тераси квартири АДРЕСА_1 підлога якої фактично є перекриттям приміщення першого поверху без архітектурно-планувального завдання, без висновку щодо результатів вишукувань з технічного стану конструкції фасадної стіни та тераси, без проектних рішень, чим порушено вимоги ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт.»

Процесуальні дії

Ухвалою судді від 20 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання по справі призначено на 19 червня 2019 року.

Ухвалою суду від 15 липня 2019 року розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 15 серпня 2019 року.

15 серпня 2019 року ухвалами суду на місці, які були занесені до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву (вхід. №21113/19 від 12.06.2019 року), відповідь на відзив (вхід. №ЕП/5048/19 від 09.07.2019 року), заперечення на відповідь на відзив (вхід. №25656/19 від 17.07.2019 року).

15 серпня 2019 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 03 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи до судового розгляду по суті на 25 вересня 2019 року.

25 вересня 2019 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи пояснення третьої особи (вхід. №ЕП/6955/19 від 24.09.2019 року).

Відзив на адміністративний позов обґрунтовано наступним

Відповідач не погоджується з позовними вимогами позивача, вважає що акти, протоколи, припис та постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради винесені з грубими помилками та порушеннями тому не можуть бути враховані як вагомий доказ по даній справі, а саме: направлення від 29.11.2018 року містить виправлення та потертості в даті видачі та номері, що може свідчити про недійсність його на момент перевірки та підписане воно Авдєєвим О.Р. хоча згідно наказу від 02.07.2018 року за №01.-13/162 ДАБК повноваження передаються заступнику начальника Управління ДАБК - начальнику інспекційного відділу Якименко Р.К.; в протоколах від 06.12.2018 року і від 25.01.2019 року зазначено, що він складений стосовно ОСОБА_3 тобто стосовно іншої особи; в протоколах зазначено, що ОСОБА_1 був присутній - проте це не так і підтверджується відсутністю підпису позивача в акті, протоколі та на приписі чи відмітки, що позивач відмовився від отримання; при зазначені відомостей з технічного паспорту квартири АДРЕСА_1 зроблений допис «відкрита тераса» але в технічному паспорті вказано балкон (тераса). Це вказує про внесення невірних даних в акти, протоколи, припис і постанови позивачем при описі документу а також і при подальшому розгляді справи; в протоколі та приписі від 06.12.2018 року не зазначені пункти порушень на відміну від зазначення їх у постанові №913/18 виданої 18.12.2018 року, що не доводить що ті самі порушення вказані в протоколі і постанові; у протоколах про адміністративне правопорушення відсутній підпис позивача про роз`яснення прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Позивачу не було роз`яснено, що відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається, до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі; позивача не сповістили про час і місце розгляду справи яке відбулося 18.12.2018 року. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає в Постанові від 30.03.2012 року № 6, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про часі і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Позивач не надав до суду доказів про своєчасне оповіщення; в постанові від 18.12.2018 року позивачем вказано невірну дату відправки копії постанови, що підтверджується роздруківкою з сайту Укрпошти; в акті перевірки від 25.01.2019 року не вірно вказана дата видачі направлення на перевірку, що дає підстави вважати його недійсним; про перевірку 25.01.2019 року позивач не був своєчасно сповіщений і не був присутній на ній, що підтверджується відсутністю підпису та письмових пояснень відповідача в акті та протоколі; до позовної заяви позивач надав змінені постанови, а не ті, що були складені під час розгляду справи.

Відповідь на відзив обґрунтована наступним

Позивач зазначає, що всі доводи відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву зводяться до засклення балкону, однак в даному випадку мова йде про засклення тераси і відповідно проведену реконструкцію даного об`єкту, адже прямо змінюється функціональне призначення цього об`єкту. Таким чином, Управління ДАБК Одеської міської ради не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву.

Заперечення на відповідь на відзив обґрунтоване наступним

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, вказує на те, що всі доводи позивача, які викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив зводяться до заперечення терміну балкон та твердженні, що останнє є терасою, а також на тому, що скління приводить до зміни функціонального призначення.

Пояснення третьої особи обґрунтовані наступним

Площа даху першого поверху за адресою: АДРЕСА_1 , є конструктивним елементом і який є спільною сумісною власністю всіх співвласників будинку, і на якому не передбачено розміщення жодних прибудов і надбудов. В результаті таких реконструкційних дій ОСОБА_1 відносно своєї квартири, її загальна площа та конфігурація були суттєво збільшені. Рішення про надання згоди ОСОБА_1 на надбудову на даху першого поверху, або іншим чином його використання, співвласниками будинку не приймалось, ігноруючи численні звернення з вимогами припинити будівництво вказаної конструкції та демонтувати надбудову, - будівельні роботи ОСОБА_1 продовжував проводити. Таким чином, третя особа зазначає, що враховуючи те, що будівельні роботи, які проводились ОСОБА_1 на даху першого поверху не погоджені зі співвласниками багатоквартирного будинку, здійснювались без дозвільної документації, порушують право ОСОБА_2 на розпорядження належною йому квартирою, таку прибудову необхідно демонтувати, з приведенням даху першого поверху будинку у стан, який був до початку будівництва.

У судовому засіданні 24 вересня 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Представник третьої особи на стороні позивача позовні вимоги Управління ДАБК Одеської міської ради підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав викладених у письмових поясненнях.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про розгляд даної справи за його відсутністю, позовні вимоги Управління ДАБК ОМР не визнає з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив.

Розглянувши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив, перевіривши їх доказами у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Факти та обставини справи встановлені судом

09 листопада 2018 року від мешканців будинку по АДРЕСА_1 до начальника Управління ДАБК Одеської міської ради Авдєєва О.Р. надійшла заява з проханням заборонити проводити будь-які зміни (будову, скління, перегородку, козирків) у квартирах АДРЕСА_1 і знести незаконну прибудову (балкон, якого немає в проекті будинку) на 2 поверсі квартири АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.13).

29 листопада 2018 року в.о. начальника управління ДАБК ОМР Авдєєвим О.Р. видано направлення для проведення планового (позапланового) заходу №001668 для здійснення позапланової перевірки об`єкту реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 щодо дотримання суб`єктом містобудування гр. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/162 від 02.07.2018 року ДАБК та звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктами містобудування вимог містобудівного законодавства вх. №01-8/744-вх від 09.11.2018 року (т.1 а.с.14).

У період з 29.11.2018 року по 06.12.2018 рік головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління ДАБК ОМР Заїченко Світланою Анатолівною проведена перевірка дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті реконструкції тераси за адресою: АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_1 .

За результатом проведеної перевірки головним спеціалістом Заїченко С.А. складено Акт №001668 від 29.11.2018 року про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (т.1 а.с.15-24).

В розділі VI Акту №001668 від 29.11.2018 року зафіксовано порушення ч.1 ст.9 Закону України №687-XIV Будівельні норми, стандарти і правила, а саме: під час виїзду на місце за адресою: АДРЕСА_1 каркас, навіс та скління тераси. Відповідно до наданих документів встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2, індексний номер: 21237840 від 05.05.2014 року квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 92.3 кв. м ., житловою площею 38,7 кв .м. за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_1 . В ході проведення перевірки гр. ОСОБА_1 пред`явлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.05.2014 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.05.2014 року, технічний паспорт від 30.01.2014 року. Інші документи надані не було. В наданому технічному паспорті на квартиру виготовленому Комунальну підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 30.01.2014 року зазначено, що квартира АДРЕСА_1 розташована на другому поверсі 21-ти поверхового багатоквартирного житлового будинку, загальною площею 92.3 кв.м., житловою площею 38.7 кв.м., в цілому складається: 1- коридор (площа 17.2 кв.м.); 2 - вбиральня (площа - 2,6 кв.м.); 3 - ванна кімната (площа-4,0 кв.м.); 4 - кухня (площа-23.5 кв.м.); 5 - житлова кімната (площа - 15,9 кв.м.); 6 - житлова кімната (площа - 22,8 кв.м.); відкрита тераса площею 6.3 кв.м. Відповідно до ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», реконструкція житлового будинку - перебудова житлового будинку з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, зміни кількості житлових квартир, загальної і житлової площі тощо у зв`язку зі зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій, їх елементів, основних техніко-економічних показників. Відповідно до ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності). Відповідно до ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», капітальний ремонт - сукупність робіт на об`єкті будівництва, введеному в експлуатацію в установленому порядку, без зміни його геометричних розмірів та функціонального призначення, що передбачають втручання у несучі та огороджувальні системи, при заміні або відновленні конструкцій чи інженерних систем та обладнання, у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також благоустрій території. Відповідно до п.8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», при проектуванні реконструкції житлових будинків допускається зміна їх фасадів, яка повинна носити системний характер, єдиний для всього будинку, тільки за архітектурно-планувальним завданням. При проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено: утеплення і скління існуючих балконів і лоджій; улаштування нових і розширення існуючих балконів і лоджій, їх скління; улаштування нових віконних прорізів і розширення існуючих віконних і балконних прорізів; зміна форм і кольорів віконних рам і балконних дверей. Відповідно до п.9.3 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», при проектуванні реконструкції і капітального ремонту житлових будинків або їх частин повинні бути враховані результати інженерно-геологічних вишукувань і обстежень технічного стану конструкцій. Для розроблення конструктивних рішень висновок про технічний стан несучих конструкцій за матеріалами обстежень є обов`язковим. Відповідно до п.8.2 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» - реконструкція житлових будинків, окремих секцій, поверхів, квартир і вбудованих приміщень повинна бути спрямована на приведення їх у відповідність до вимог чинних нормативних документів з урахуванням п.11.7. Відповідно до п.11.7 ДБН В.3.2-2-2009 - при проектуванні реконструкції і капітального ремонту житлових будинків слід складати перелік проектних рішень, які є обґрунтованими відхиленнями від обов`язкових вимог нормативних документів у частині пожежної безпеки, які мають бути погоджені з органами державного пожежного нагляду у порядку, передбаченому нормативним актом з пожежної безпеки (НАПБ) Б.02.014. Під час проведення позапланової перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 виконані роботи з влаштування конструкції каркасу, навісу та скління тераси квартири АДРЕСА_1 підлога якої фактично є перекриттям приміщення першого поверху. Вказані роботи виконані без отримання вихідних даних на проектування, надання архітектурно-планувального завдання, розроблення проекту. При цьому слід відзначити, що вказані роботи не носять системний характер, як того вимагає п.8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт.» Також при проведенні перевірки замовником будівництва не було представлено висновку щодо результатів вишукувань з технічного стану конструкції фасадної стіни та тераси яка фактично є перекриттям приміщень першого поверху. Зазначений висновок про технічний стан вказаних несучих конструкцій є обов`язковим для розроблення конструктивних рішень. Таким чином гр. ОСОБА_1 виконані роботи з влаштування конструкції каркасу, навісу та скління тераси квартири АДРЕСА_1 підлога якої фактично є перекриттям приміщення першого поверху без архітектурно-планувального завдання, без висновку щодо результатів вишукувань з технічного стану конструкції фасадної стіни та тераси, без проектних рішень, чим порушено вимоги ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

Примірник Акту №001668 від 29.11.2018 року на 20 сторінках отримано особисто позивачем 06.12.2018 року, що підтверджується підписом останнього на 9 аркуші Акту перевірки (т.1 а.с.23).

З метою усунення зафіксованих в Акті №001668 від 29.11.2018 року порушень, відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року, головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління ДАБК Одеської міської ради Заїченко С.А. видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 06.12.2018 року (т.1 а.с.25-26), а також складено протокол про адміністративне правопорушення від 06.12.2018 року (т.1 а.с.27-28).

Примірник припису від 06.12.2018 року та протоколу від 06.12.2018 року отримано ОСОБА_4 - 06.12.2018 року (т.1 а.с.26, 28 на звороті).

18 грудня 2018 року заступником начальника Управління - начальником інспекційного відділу №1 Управління ДАБК ОМР Якименко Русланом Костянтиновичем, розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесено Постанову №913/18 від 18.12.2018 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. (т.1 а.с.32-33).

Позивачем сплачено штраф у розмірі 1700 грн., що підтверджується квитанцією ПриватБанку №0.0..1 від 09.01.2019 року (т.1 а.с.35).

17 січня 2019 року заступником начальника управління ДАБК ОМР Якименко Р.К. видано направлення для проведення планового (позапланового) заходу №000122 для здійснення позапланової перевірки об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 щодо дотримання суб`єктом містобудування гр. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/1 від 02.01.2019 року ДАБК та перевірки виконання вимог припису про усунення порушення вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, стандартів і правил №781/18 від 06.12.2018 року (т.1 а.с.37).

У період з 17.01.2019 року по 25.01.2019 рік головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління ДАБК ОМР Заїченко Світланою Анатолівною проведена перевірка дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті реконструкції тераси квартири в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_1 .

За результатом проведеної перевірки головним спеціалістом Заїченко С.А. складено Акт №000122 від 17.01.2019 року про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (т.1 а.с.38-44).

В Акті №000122 від 17.01.2019 року головним спеціалістом Заїченко С.А. зазначено, що під час перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_1 не надана проектна документація на реконструкцію тераси або терасу не приведено у відповідність технічного паспорту від 30.01.2014 року, що підтверджується матеріалами фотофіксації. Тим самим замовником будівництва гр. ОСОБА_1 не виконано вимоги вищевказаного припису, чим порушено пп. «а», «б» пункту 3 частини 3 ст.41 Закону України №3038-VI, підпункту 3 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України №553.

У зв`язку з відмовою позивача отримати примірник Акту №000122 від 17.01.2019 року, зазначений Акт відправлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 25.01.2019 року (т.1 а.с.43 на звороті).

25 січня 2019 року головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління ДАБК Одеської міської ради Заїченко С.А. складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 08 лютого 2019 року о 12 год. 00 хв. (т.1 а.с.45-46). Вказаний протокол відправлено позивачу засобами поштового зв`язку (т.1 а.с.46).

07 лютого 2019 року від позивача до Управління ДАБК ОМР надійшла заява про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення (т.1 а.с.47).

08 лютого 2019 року листом за №01-5/25ОГ відповідач повідомив позивача про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення повторно буде здійснено 19.02.2019 року об 11 год. 00 хв. (т.1 а.с.48).

Лист за №01-5/25ОГ від 08.02.2019 року було відправлено позивачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 08.02.2019 року, та отримано ОСОБА_1 - 12.02.2019 року (т.1 а.с.49 на звороті).

19 лютого 2019 року виконуючим обов`язки начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Р.К. , розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесено Постанову №111/19 від 19.02.2019 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. (т.1 а.с.50-51).

Листом за вих. №01-5/25ОГ від 21 лютого 2019 року Управління ДАБК ОМР направило ОСОБА_1 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення постанову №111/19 від 19.02.2019 року по справі про адміністративне правопорушення на 3 арк. (т.1 а.с.52), яке отримано останнім 26.02.2019 року (т.1 а.с.53 на звороті).

09.03.2019 року позивачем сплачено штраф у розмірі 6800 грн., що підтверджується квитанцією ПриватБанку №0.0..1 від 09.03.2019 року (т.1 а.с.54).

Таким чином, у зв`язку з не усуненням ОСОБА_1 порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Релевантні джерела права

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 року по справі №161/14920/16-а, дійшла висновку, що орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, уповноважений видати припис про усунення порушень, у тому числі шляхом знесення самочинного збудованого об`єкта. Цей припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органа на звернення до суду на підставі ч.1 ст.38 вказаного Закону у зв`язку з його невиконанням. І, враховуючи положення ч.4 ст.5 КАС України (у редакції Закону №2147-VIII), такий позов повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Спір за позовом органу місцевого самоврядування, який звернувся до суду як суб`єкт владних повноважень на виконання повноважень зі здійснення контролю за технічним станом, використанням, утриманням і схоронністю об`єктів житлового фонду будь-якої форми власності у зв`язку з протиправними діями відповідача та його бездіяльністю щодо виконання владного припису, є публічно-правовим. Такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Вказані повноваження зі здійснення контролю передбачають не лише виявлення факту правопорушення, притягнення винуватої особи до юридичної відповідальності, але також припинення цього правопорушення й усунення його негативних наслідків.

Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду викладеним у постанові від 15 травня 2018 року по справі №520/10754/14-ц.

За таких обставин, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулось до суду як суб`єкт владних повноважень на виконання владних управлінських функцій, а тому даний спір підлягає розгляду Одеським окружним адміністративним судом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно з частиною другою статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до частини другої статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до п.1 Положення про Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради №579-VII від 27.04.2016 року, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради та створено відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність» та інших нормативно-правових актів з метою здійснення архітектурно-будівельного контролю на території м. Одеси.

Таким чином, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради наділено відповідними повноваженнями щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю в межах м. Одеси.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 року (далі Закон №3038-VI).

Відповідно до статті 6 Закону №3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону №3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється, зокрема, шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Згідно ст.38 Закону №3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Відповідно до ч.2 ст.41 Закону №3038-VI, орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно ч.3 ст.41 Закону №3038-VI, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати у суб`єктів містобудування інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;

10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки;

11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів будівництва регламентована Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 (далі - Порядок №553).

Частиною 2 пункту 1 Порядку №553 закріплено, що державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.

Пунктом 3 Порядку №553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Відповідно до п.5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно до п.п.7, 9 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п`яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Пунктами 15-17 Порядку №553 встановлено, що форми актів та інших документів, які складаються під-час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Відповідно до пункту 21 Порядку №553 якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідно до ч.1 ст.96 КУпАП, порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно абз.1 ст.18842 КУпАП, невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абз.2 ст.18842 КУпАП, невиконання законних вимог (приписів) головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, виданих ними під час здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від ста п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Норми ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» застосовуються для проектування реконструкції і капітального ремонту одноквартирних і багатоквартирних житлових будинків із умовною висотою до 73,5 м включно, гуртожитків, спеціалізованих житлових будинків для осіб похилого віку і маломобільних груп населення, окремих квартир, надбудованих, вбудованих і прибудованих приміщень незалежно від періоду їх будівництва, конструктивних систем, об`ємно-планувальних рішень, застосованих будівельних матеріалів і виробів, а також поширюються на проектування реконструкції будинків і приміщень різного призначення, що переобладнуються у житлові.

Відповідно до ДБН В.3.2-2-2009, реконструкція житлового будинку - перебудова житлового будинку з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, зміни кількості житлових квартир, загальної і житлової площі тощо у зв`язку зі зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій, їх елементів, основних техніко-економічних показників (Закон України "Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду").

Пунктом 8.2 ДБН В.3.2-2-2009 передбачено, що реконструкція житлових будинків, окремих секцій, поверхів, квартир і вбудованих приміщень повинна бути спрямована на приведення їх у відповідність до вимог чинних НД з урахуванням п.11.7.

Згідно п.8.14 ДБН В.3.2-2-2009, при проектуванні реконструкції житлових будинків допускається зміна їх фасадів, яка повинна носити системний характер, єдиний для всього будинку, а також улаштування вхідних груп до вбудованих (прибудованих) приміщень тільки за архітектурно-планувальними завданнями. При проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено: утеплення і скління існуючих балконів і лоджій; улаштування нових і розширення існуючих балконів і лоджій, їх скління; улаштування нових віконних прорізів і розширення існуючих віконних і балконних прорізів; зміна форм і кольорів віконних рам і балконних дверей.

У п.9.3 ДБН В.3.2-2-2009 зазначено, що при проектуванні реконструкції і капітального ремонту житлових будинків або їх частин повинні бути враховані результати інженерно-геологічних вишукувань і обстежень технічного стану конструкцій. При цьому конструктивні системи повинні бути запроектовані з урахуванням вимог ДБН В.1.2-14. Для розроблення конструктивних рішень висновок про технічний стан несучих конструкцій за матеріалами обстежень є обов`язковим.

Відповідно до п.11.7 ДБН В.3.2-2-2009, при проектуванні реконструкції і капітального ремонту житлових будинків слід складати перелік проектних рішень, які є обґрунтованими відхиленнями від обов`язкових вимог НД у частині пожежної безпеки, які мають бути погоджені з органами державного пожежного нагляду у порядку, передбаченому НАПБ Б.02.014.

Норми ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» встановлюють склад та зміст проектної документації на нове будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт та технічне переоснащення будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів або їх частин, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури.

Відповідно до п.3.7 ДБН А.2.2-3-2014, капітальний ремонт - Сукупність робіт на об`єкті будівництва, введеному в експлуатацію в установленому порядку, без зміни його геометричних розмірів та функціонального призначення, що передбачають втручання у несучі та огороджувальні системи, при заміні або відновленні конструкцій чи інженерних систем та обладнання, у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також благоустрій території. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Відповідно до п.3.21 ДБН А.2.2-3-2014, реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його технікоекономічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Висновки суду

Судом було встановлено, що квартира АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 , індексний номер: 21237840 від 05.05.2014 року (т.1 а.с.130) та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 21238788 від 05.05.2014 року (т.1 а.с.129).

У технічному паспорті на квартиру, виготовленому Комунальну підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 30.01.2014 року, зазначено, що квартира АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_1 розташована на другому поверсі 21-ти поверхового багатоквартирного житлового будинку, загальною площею 92.3 кв.м., житловою площею 38.7 кв.м., в цілому складається: 1- коридор (площа 17.2 кв.м.); 2 - вбиральня (площа - 2,6 кв.м.); 3 - ванна кімната (площа-4,0 кв.м.); 4 - кухня (площа-23.5 кв.м.); 5 - житлова кімната (площа - 15,9 кв.м.); 6 - житлова кімната (площа - 22,8 кв.м.); відкрита тераса площею 6.3 кв.м. (т.1 а.с.131-132).

Судом також було встановлено, що на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 розміщується вбудовано-прибудовані нежитлові приміщення, які покриті дахом, що підтверджується фотофіксацією об`єкту (т.1 а.с.55, 144, т.2 а.с.8-11).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 забудував дах першого поверху вказаного будинку, шляхом прибудови до квартири АДРЕСА_1 приміщення, яке включає в себе нерозбірні, постійні, металеві та металопластикові скляні конструкції, відносно чого представники відповідача та третьої особи наполягали в судовому засіданні.

Норми ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» поширюються на проектування нових і реконструкцію житлових будинків з позначкою рівня підлоги верхнього поверху до 73,5 м (як правило, до 25 поверхів включно при висоті поверху 2,8 м): одноквартирні та багатоквартирні, у тому числі спеціалізовані квартирні житлові будинки для осіб похилого віку і сімей з інвалідами та гуртожитки.

Відповідно до ДБН В.2.2-15-2005, балкон - виступаюча з площини стіни фасаду обгороджена площадка, що служить для відпочинку влітку.

Згідно ДБН В.2.2-15-2005, тераса - обгороджена відкрита прибудова до будинку у вигляді площадки для відпочинку, що може мати дах; розміщується на землі або над нижче розташованим поверхом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09 листопада 2011 року №14-рп/2011, у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_11 , положення пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» необхідно розуміти так, що власники квартир дво - або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004, у справі за конституційним зверненням ОСОБА_12 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), допоміжні приміщення (підвали, сараї, комірки, горища, колясочні та інше) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

З аналізу викладених норм та матеріалів справи вбачається, що площа даху першого поверху будинку по АДРЕСА_1 є конструктивним елементом і є спільною сумісною власністю всіх співвласників будинку і на якому не передбачено розміщення жодних прибудов і надбудов.

Водночас, звернення мешканців будинку по АДРЕСА_1 до начальника Управління ДАБК Одеської міської ради Авдєєва О.Р. з заявою щодо перевірки незаконної прибудови на другому поверсі квартири АДРЕСА_1 зазначеного будинку (т. 1 а.с.13) дає підстави для висновку про відсутність погодження мешканців співвласників багатоквартирного будинку щодо здійснення будівельних робіт ОСОБА_1 на даху першого поверху вказаного будинку без відповідної дозвільної документації.

Судом також було встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа №520/19830/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_1 знести (демонтувати) прибудову до квартири АДРЕСА_1 , з приведенням даху першого поверху будинку АДРЕСА_1 у стан, який був до початку будівництва (т.1 а.с.125-126).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Калашнікової О.І. від 18.01.2019 року по справі №520/19830/18, задоволено заяву представника ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову. Заборонено ОСОБА_1 виконання будівельних робіт, робіт з реконструкції, перепланування, переоснащення та будь-яких робіт з підведення інженерних мереж та комунікацій, виконання зовнішніх та внутрішніх оздоблювальних робіт та вчиняти будь-які дії, спрямовані на введення в експлуатацію прибудови до квартири АДРЕСА_1 до вирішення спору судом (т.1 а.с.125-126).

Відповідно до матеріалів справи, примірник Акту №001668 від 29.11.2018 року, припису від 06.12.2018 року та протоколу про адміністративне правопорушення від 06.12.2018 року отримані ОСОБА_4 , що підтверджується підписом останньої на вказаних документах.

Водночас, у відзиві на позовну заяву позивач вказує на те, що не отримував зазначених документів та не знав про проведення перевірки, а підпис на документах ставила його мати.

Суд критично відноситься до таких тверджень, оскільки в матеріалах справи наявні докази відправлення за адресою: АДРЕСА_2 та отримання позивачем, відповідно: постанови №913/18 по справі про адміністративне правопорушення від 18.12.2018 року, яка відправлена за допомогою Укрпошти 18.12.2018 року №994 (т.1 а.с.32-33); акту №000122 від 17.01.2019 року, який відправлено Укрпоштою 25.01.2019 року №583 (т.1 а.с.38-44); протоколу про адміністративне правопорушення від 25.01.2019 року, який відправлений Укрпоштою 25.01.2019 року №583 (т.1 а.с.45-46); постанови №111/19 від 19.02.2019 року, яка відправлена Укрпоштою 21.02.2019 року №850 та отримана позивачем 26.02.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.50-51, 53).

В матеріалах справи наявна також заява ОСОБА_1 від 07.02.2019 року про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка зареєстрована Управлінням ДАБК Одеської міської ради 07.02.2019 року за вх. №4-5/25-ОР (т.1 а.с.47).

Окрім вказаного, в матеріалах справи наявні також квитанції ПриватБанку №0.0..1 від 09.01.2019 року про сплату ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн., за постановою по справі про адміністративне правопорушення №913/18 від 18.12.2018 року (т.1 а.с.35), а також квитанція ПриватБанку №0.0.128991499.1 від 09.03.2019 року про сплату позивачем штрафу у розмірі 6800 грн., за постановою по справі про адміністративне правопорушення №111/19 від 19.02.2019 року (т.1 а.с.54).

Таким чином, вищезазначені факти спростовують твердження відповідача про нібито неповідомлення його про проведення перевірок, не вручення та не направлення актів, приписів та протоколів про адміністративні правопорушення.

Судом було встановлено, що начальник Управління ДАБК Одеської міської ради Авдєєв О.Р. відповідно до Наказу №01.-13/162 ДАБК від 02.07.2018 року «Про організацію проведення перевірок у ІІ півріччі 2018 року» уповноважує заступника начальника Управління - начальника інспекційного відділу №1 Якименко Р.К. направляти головних спеціалістів на проведення позапланових перевірок, а також підписувати направлення на проведення позапланових перевірок протягом 2 півріччя 2018 року (т.1 а.с.12).

Відповідно до розпорядження Одеського міського голови №1546 К від 14.11.2018 року, Якименко Р.К. у період з 26 листопада по 30 листопада 2018 року перебував у щорічній відпустці (т.1 а.с.172).

З огляду на викладене, за відсутності Якименка Р.К. , в.о. начальника Управління ДАБК Одеської міської ради Авдєєвим О.Р. правомірно, в межах наданих йому повноважень, винесено направлення для проведення позапланового заходу №001668 від 29.11.2018 року (т.1 а.с.14).

Суд також враховує, що при складанні протоколів про адміністративне правопорушення від 06.12.2018 року (т.1 а.с.27-28) та від 25.01.2019 року (т.1 а.с.45-46), головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Заїченко Світланою Анатоліївною було допущено технічні описки відносно зазначення по-батькові відповідача, а саме зазначено - ОСОБА_3 .

Водночас, такі технічні помилки не впливають, ані на результат проведених перевірок, ані на встановлення порушень ОСОБА_1 містобудівних вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

З огляду на все вищевикладене, суд доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про зобов`язання ОСОБА_1 привести у первинний стан об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідність до технічного паспорту від 30.01.2014 року за власний рахунок.

Розглядаючи цю справу суд також враховує, що згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи за заявами про захист права на мирне володіння майном, напрацював загальновизнані стандарти захисту цього права, які зводяться до такого загального правила: вирішуючи питання про те, чи відбувається порушення статті 1 Першого протоколу, треба визначити: чи є в позивача право власності на майно, що охоплюється змістом статті 1; чи мало місце втручання в мирне володіння майном та яким є характер такого втручання; чи відбулося позбавлення майна.

У пункті 51 рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що труднощі тлумачення застосовного законодавства протягом перехідного періоду стали предметом розгляду Конституційного Суду України, який дав роз`яснення цього питання, визнавши наявність у власників приватизованих квартир автоматичного права часткової власності на допоміжні приміщення відповідного будинку.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.2 ст.73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на все вищевикладене, враховуючи те, що судом встановлено правомірність проведення перевірок Управлінням ДАБК Одеської міської ради та встановлення в ході проведення таких перевірок порушень ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, а також враховуючи не надання відповідачем до суду належних, допустимих та достатніх доказів щодо правомірності вчинення дій стосовно влаштування конструкції каркасу, навісу та скління тераси квартири АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає, що позовні вимоги Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 про зобов`язання привести об`єкт нерухомого майна у відповідність до технічного паспорту від 30.01.2014 року за власний рахунок підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 21, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 про зобов`язання привести об`єкт нерухомого майна у відповідність до технічного паспорту від 30.01.2014 року за власний рахунок - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 привести у первісний стан об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідність до технічного паспорту від 30.01.2014 року за власний рахунок.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повне рішення суду складено та підписано суддею 26 вересня 2019 року.

Суддя С.О. Cтефанов

.