Справа № 140/2124/19
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2124/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника позивача Пащука В.С.,

представника відповідача Нівчика А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Континіум-Трейд» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Континіум-Трейд» (далі ТзОВ «Континіум-Трейд», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій №000876-40 від 13.06.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним рішенням ГУ ДФС у Волинській області №000876-40 від 13.06.2019 до позивача було застосовано фінансові санкції за порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі Закон - №481/95-ВР), а саме: 10000 грн роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої; 17000 грн зберігання та реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Позивач не погоджується з даним рішенням, оскільки виявлення порушення відбулось 06.12.2018, про що зазначено в акті перевірки від 14.12.2018 №03/263/40-01/33170637. При цьому визначений Інструкцією про порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР, максимальний шестимісячний строк розгляду матеріалів та прийняття рішення про застосування фінансових санкцій закінчився 06.06.2019. Оскаржуване рішення прийняте 13.06.2019, тобто з пропуском шестимісячного строку, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, позивач зазначає, що дія Закону №481/95-ВР не поширюється на роздрібну торгівлю столовими винами, відтак накладення фінансових санкцій на підставі даного Закону є протиправним.

Ухвалою суду від 15.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін,

У відзиві на позовну заяву від 20.08.2019 (а.с.24-27) представник відповідача позовних вимог товариства не визнав, посилаючись на те, що відповідно до п.2.8. Інструкції про порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР, затвердженої наказом ДААК ДПА України від 08.07.2003 №80, у редакції наказу від 20.06.2007 №113 (із змінами та доповненнями), розгляд справи та прийняття рішення здійснюються у термін тридцяти робочих днів, з моменту складання акта про порушення суб`єктом підприємницької діяльності вимог законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, чи з дати реєстрації матеріалів перевірок, які надійшли на розгляд від правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади. У разі необхідності отримання додаткових доказів по справі, термін розгляду матеріалів перевірки може бути продовжено на термін не більше ніж 6 місяців з дня виявлення порушення.

29.01.2019 з метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи розгляд матеріалів перевірки на засіданні комісії ГУ ДФС у Волинській області було прийнято рішення у формі Протоколу №37 про продовження розгляду матеріалів ТзОВ «Континіум-Трейд» не пізніше 13.06.2019. Відтак, враховуючи робочі та неробочі дні, контролюючим органом не допущено порушення строків складання рішення про застосування штрафних санкцій.

Більше того, такі процедурні дії не можуть бути обставиною, яка звільняє платника податків від відповідальності за невиконання його податкового обов`язку та не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності рішення про застосування штрафних санкцій від 13.06.2019 №000876-40.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону №481/95-ВР передбачено вимоги щодо маркування виноробної продукції (інформація на етикетках і плямках), що реалізується на території України, та вимоги щодо тари, у яку може розливатися виноробна продукція, сидр і пері, пиво та інші види зброджених напоїв. Крім цього, частиною 2 ст. 11 Закону № 481/95-ВР не передбачено, що дія цього закону не поширюється на роздрібну торгівлю винами столовими, крім випадків, передбачених цим законом.

Також у статті 226 ПК України (п. 226.10) наведено перелік алкогольних напоїв, які не підлягають маркуванню акцизними марками, серед яких відсутні вина столові для роздрібної мережі.

Представник відповідача звертає увагу суду, що вино столове - це алкогольний напій, вміст спирту якого перевищує 8,5% об`ємних одиниць, встановлюється ставка акцизного податку та не відноситься до переліку алкогольних напоїв, що не підлягають маркуванню акцизними марками. Вказує, що ГУ ДФС у Волинській області діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 02.08.2019 за клопотанням відповідача вирішено розгляд справи проводити в судовому засіданні (а.с.40-41).

12.08.2019 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.45-47), в якій зазначає, що в преамбулі Закону №481/95-ВР зазначено, що дія цього Закону не поширюється на роздрібну торгівлю винами столовими. Крім того, посилання відповідача на рішення комісії ГУ ДФС у Волинській області у формі протоколу №37, яким начебто було продовжено розгляд матеріалів не пізніше 13.06.2019, жодного правового значення не має. Так, прийняття такого рішення жодним чином не спростовує факт пропуску шестимісячного строку розгляду матеріалів з дня виявлення порушення. При цьому про таке рішення комісії ГУ ДФС у Волинській області у формі протоколу №37 позивачу не повідомлялось і таке рішення йому не вручалось.

13.08.2019 через канцелярію суду подано заперечення на відповідь на відзив від 09.08.2019, в яких контролюючий орган не погоджується з аргументами позивача, зазначеними у відповіді на відзив, які дублюються із доводами, зазначеними у відзиві на позовну заяву (а.с.50-51).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із наведених у позовній заяві та відповіді на відзив підстав, просив позов задовольнити повністю. Додатково зазначив, що товариство не оспорює факту встановленого порушення в частині реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, однак з врахуванням пропуску відповідачем шестимісячного строку для прийняття оскаржуваного рішення, таке підлягає скасуванню в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог товариства з підстав, викладених у відповіді на відзив, запереченнях. Додатково пояснив, що контролюючий орган скеровував матеріали фактичної перевірки до Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області для вжиття відповідних заходів згідно з КУпАП за фактом роздрібної торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку, з огляду на що до отримання інформації від Луцького відділу поліції розгляд матеріалів перевірки ТзОВ «Континіум-Трейд» продовжувався. Оскільки акт перевірки складений 14.12.2018, то рішення про застосування фінансових санкцій від 13.06.2019 №000876-40 прийняте в межах встановленого строку.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 06.12.2018 по 14.12.2018 на підставі наказу Головного управління ДФС у Волинській області від 03.12.2018 №4319, направлень від 04.12.2018 №№005623, 005637, 005638 (а.с.29-31) ГУ ДФС у Волинській області проведено фактичну перевірку з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, в магазині гіпермаркет «ТАМ-ТАМ», який знаходиться за адресою: м.Луцьк, пр-т Соборності, 43, де здійснює підприємницьку діяльність ТзОВ «Континіум-Трейд».

За результатами проведеної фактичної перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області складено акт перевірки від 14.12.2018 №03/263/40-01/33170637, в якому зафіксовано порушення вимог:

- постанови КМУ від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» - роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими від розміру мінімальних роздрібних цін на такі напої;

- ст.11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями) (далі - Закон №481/95) та «Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого ПКМУ №1251 від 27.12.10 - торгівля та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку;

- п.5, п.11 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 29.12.2017 №148 (із змінами та доповненнями) (а.с.10-14).

Так, в ході перевірки встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої, а саме: 06.12.2018 на підставі фіскального чека №280524 продано 1 пляшку 0,5 л міцністю 42% об. спирту настоянки «Сам жене. З ароматом груші» по ціні 89,90 грн. Крім цього, 02.11.2018 згідно чека №233380 також було продано 1 пляшку 0,5л міцністю 42 % об. спирту настоянки «Сам жене. З ароматом груші» по ціні 89,90 грн (фіскальний №РРО ), хоча мінімальна роздрібна ціна не повинна бути нижчою за 93,87 грн (447 грн х 0,5л х 42):100 = 93,87 грн), що є порушенням постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» №957 від 30.10.2008.

Крім того, перевіркою встановлено факт продажу без марок акцизного податку встановленого зразка по ціні 59,90 грн 1 полімерної пляшки ємністю 1,0 л вина червоного напівсолодкого «Кристалло Россо». До закупки вино знаходилось на полиці самообслуговування без додаткової інформації про походження вина, з цінником. Крім вина « ОСОБА_1 » на полиці для покупців було виставлено ряд інших видів вина в аналогічній тарі ємкістю 1,0 л без акцизних марок, а саме: 6 пляшок білого сухого сортового «Шардоне» по ціні 59,90 грн; 1 пляшка білого напівсолодкого «Тракійське» по ціні 59,90 грн; 5 пляшок червоного напівсолодкого «Кристалло Россо» по ціні 59,90 грн; 3 пляшки червоного напівсолодкого «Ель Бесарабіко» по ціні 59,90 грн, без марок акцизного податку встановленого зразка, що свідчить про порушення ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Інформація про походження марок акцизного податку, якими маркована алкогольна продукція в АС «Акцизні марки», відсутня.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДФС у Волинській області винесено рішення від №000876-40 від 13.06.2019, яким до позивача застосована фінансова санкція у загальній сумі 27000,00 грн, а саме: 10000 грн за факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої; 17000 грн за зберігання та реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка (а.с.15-16).

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню, суд враховує наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України №481/95-ВР.

Абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону №481/95-ВР встановлено правило, згідно з яким алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

За правилами підпункту 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з підпунктом 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Відповідно до пунктів 226.1, 226.9 статті 226 ПК України в разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару. Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Згідно з пунктом 226.11 статті 226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Згідно з приписом пункту 226.7 статті 226 ПК України кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, місяць і рік випуску марки.

Відповідно до пункту 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251, маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції. Для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари. Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої та тютюнові вироби у випадках, визначених пунктом 226.9 статті 226 ПК України, а також алкогольні напої з марками, що мають пошкодження.

Згідно пунктом 12 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854 (далі Правила №854), зберігання та реалізація алкогольних напоїв, крім алкогольних напоїв з вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об`ємних одиниць, вироблених в Україні, дозволяється тільки за наявності марки акцизного збору встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 228.9 статті 228 ПК України відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 17 Закону №481/95-ВР у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Водночас необхідною умовою для притягнення до юридичної відповідальності є встановлення складу правопорушення як сукупності об`єктивних та суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як правопорушення, зокрема встановлення вини.

Відповідно до акту перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області встановлено, що в магазині позивача гіпермаркет «ТАМ-ТАМ», який знаходиться за адресою: м.Луцьк, пр-т Соборності, 43, було продано відповідно до чека № НОМЕР_1 від 10.12.2018 без марок акцизного податку встановленого зразка по ціні 59,90 грн 1 полімерну пляшку ємністю 1,0 л вина червоного напівсолодкого «Кристалло Россо» (а.с.37).

Разом з тим встановлено, що до закупки вино знаходилось на полиці самообслуговування без додаткової інформації про походження вина, з цінником.

Крім вина « ОСОБА_1 » на полиці для покупців було виставлено ряд інших видів вина в аналогічній тарі ємкістю 1,0 л без акцизних марок, а саме: 6 пляшок білого сухого сортового «Шардоне» по ціні 59,90 грн; 1 пляшка білого напівсолодкого «Тракійське» по ціні 59,90 грн; 5 пляшок червоного напівсолодкого «Кристалло Россо» по ціні 59,90 грн; 3 пляшки червоного напівсолодкого «Ель Бесарабіко» по ціні 59,90 грн.

Пунктом 228.3 статті 228 ПК України (в редакції, чинній на момент проведення перевірки) визначено, що у разі виявлення фактів ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування та продажу на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, контролюючі органи, зазначені у пункті 228.2 цієї статті, вилучають такі товари з вільного обігу та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію).

Отже, ПК України зобов`язує контролюючий орган у разі виявлення факту реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку вилучити такий товар з вільного обігу з метою подальшої його конфіскації.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що посадовими особами відповідача проводилась виїмка товару (алкогольної продукції без марок акцизного податку), який зберігався з метою його подальшої реалізації.

Акт перевірки не містить достатньої інформації, яка дозволяє встановити факт порушення ТзОВ «Континіум-Трейд» правил реалізації алкогольних виробів, з огляду на відсутність будь-якої деталізації виявленого порушення, повних реквізитів оглянутої продукції, опису дій, вчинених ревізорами в ході фактичної перевірки.

Складання посадовими особами органу доходів і зборів акта фактичної перевірки із відображенням у ньому лише твердження щодо відсутності марки акцизного податку є недостатнім і повинно здійснюватись шляхом повного фіксування та збирання всіх необхідних доказів на підтвердження таких обставин, у тому числі шляхом фіксування місця правопорушення (здійснення господарської діяльності) фото- або відеозасобами, вилучення продукції, детального опису порушників, а також обставин, що перешкоджали таким діям, у разі якщо вони мали місце.

Утім, посадові особи відповідача під час перевірки вказаними правами не скористались, докази на підтвердження обставин, які зазначені в акті перевірки, в судовому процесі не представили.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12.03.2019 у справі №810/2728/15.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 15 Правил №854 продаж виноробної продукції здійснюється виключно у передбаченій діючими стандартами скляній тарі, а також у сувенірних пляшках, художньо оформленому посуді із скла, глазурованої кераміки або дерева, упаковці типу «Tetra-Pak» і «Bag in box» місткістю 0,05 л, 0,1 л, 0,2 л, 0,25 л, 0,275 л, 0,35 л, 0,375 л, 0,4 л, 0,45 л, 0,5 л, 0,61 л, 0,68 л, 0,7 л, 0,75 л, 0,8 л, 1,0 л і більше. Продаж вин виноградних натуральних сухих здійснюється також у тарі (посуді) місткістю від 100 до 500 л, виготовленій з матеріалів, дозволених для контакту з алкогольними напоями, і у такому випадку передбачені пунктом 14 вимоги щодо маркування виноробної продукції не застосовуються

Судом встановлено, що в ході проведення фактичної перевірки 14.12.2018 були відібрані пояснення у головного бухгалтера ТзОВ «Континіум-Трейд» ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (а.с.33), яка зазначила, що товариство придбаває вино в тарі «Bag in box», на якій міститься марка акцизного податку, а роздрібна реалізація такого вина здійснюється шляхом розливу, що не передбачає наклеювання марки акцизного податку.

Факт закупівлі ТзОВ «Континіум-Трейд» вина «Кристалло Россо» у тарі «Bag in box» місткістю 10 л підтверджується видатковою накладною №92842 від 28.10.2018 (а.с.35).

Разом з тим, вказаним обставинам відповідач в ході перевірки не надав належної оцінки, не з`ясував факту наявності марок акцизного податку на упаковках типу «Bag in box» та не перевірив дотримання позивачем вимог чинного законодавства в частині продажу вина на розлив.

Отже, встановлений перевіркою факт реалізації позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку не підтверджується належними та допустимими доказами, з огляду на що застосування до товариства штрафу на суму 17000 грн за вказане порушення є безпідставним.

Разом з тим, позивачем не оспорюється встановлене в ході фактичної перевірки порушення в частині реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі товари.

Однак, як слідує з матеріалів перевірки, таке порушення щодо реалізації 1 пляшки 0,5 л міцністю 42% об. спирту настоянки «Сам жене. З ароматом груші» по ціні 89,90 грн встановлене 06.12.2018 на підставі фіскального чека №280524 (а.с.37).

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначений відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (далі Порядок №790).

Пунктом 5 Порядку №790 встановлено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції (пункт 6 Порядку №790).

Відповідно до п.2.8. Інструкції про порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженої наказом ДААК ДПА України від 08.07.2003 року №80, у редакції наказу від 20.06.2007 року №113 (із змінами та доповненнями), розгляд справи та прийняття рішення здійснюються у термін тридцяти робочих днів, з моменту складання акта про порушення суб`єктом підприємницької діяльності вимог законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, чи з дати реєстрації матеріалів перевірок, які надійшли на розгляд від правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади. У разі необхідності отримання додаткових доказів по справі, термін розгляду матеріалів перевірки може бути продовжено на термін не більше ніж 6 місяців з дня виявлення порушення.

Отже, рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону №481/95-ВР, приймається в місячний строк з моменту складання акта перевірки, який може бути продовжений до шести місяців, але з дня виявлення порушення.

Таким чином, оскільки порушення в частині реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні ціни, виявлене 06.12.2018, то максимальний строк для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій за даним порушенням становить до 06.06.2019.

Водночас спірне рішення прийняте відповідачем 13.06.2019, тобто з порушенням як тридцятиденного терміну з дня складення акта перевірки, так і шестимісячного строку з дня виявлення порушення.

Відповідач, обґрунтовуючи строки прийняття спірного рішення, посилається на те, що рішенням комісії щодо розгляду матеріалів перевірки ТзОВ «Континіум-Трейд» у формі Протоколу №37 від 29.01.2019 продовжено розгляд матеріалів до 13.06.2019 у зв`язку з необхідністю отримання матеріалів від Луцького відділу поліції (а.с.32).

Однак суд зазначає, що в даному випадку матеріали фактичної перевірки є підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій відповідачем, який і наділений повноваженнями для застосування таких санкцій, тому відсутні будь-які правові та об`єктивні підстави для прийняття рішення поза межами строків, в тому числі, у зв`язку з необхідністю отримання інформації від правоохоронних органів.

Крім того, суд зауважує, що зазначена вище Інструкція не підлягає застосуванню, оскільки не зареєстрована Міністерством юстиції України у встановленому порядку.

Відповідно до пункту 1.4 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12 квітня 2005 року №34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 15 травня 2013 року № 883/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2005 року за № 381/10661, інструкція - акт, який детально визначає зміст і методику правового регулювання у певній сфері суспільних відносин.

В розумінні цього Порядку акти про затвердження інструкцій, що містять правові норми, підлягають державній реєстрації і лише після цього можуть спрямовуватися до виконання.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року №731 «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади» зазначеним органам виконавчої влади прямо приписано - не допускати випадків направлення на виконання нормативно-правових актів, що не пройшли державну реєстрацію та не опубліковані в установленому законодавством порядку. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

Проте вказаний вище наказ ДААК ДПА України від 08 липня 2003 року №80 (як і наказ Департаменту САТ ДПА України від 20 червня 2007 року №113), якими встановлено порядок і строк розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР, не пройшов державну реєстрацію (в Єдиному державному реєстрі нормативно-правових актів такий акт відсутній), тому він не є обов`язковим до застосування.

Суд враховує, що пунктом 10 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України встановлено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, будь-які норми, що прийняті до набрання чинності ПК України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу. Зазначене стосується також і норм, які регулюють повноваження контролюючих органів у розумінні ПК України.

Приписи статті 17 Закону №481/95-ВР у розглядуваному контексті можуть застосовуватися лише у частині, що не суперечить нормам ПК України. Тому форма та порядок направлення відповідних рішень визначаються нормами ПК України.

Зазначене цілком стосується органів ДФС України, які контролюють дотримання вимог законодавства щодо обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

До такого висновку суд дійшов зі змісту положень пункту 113.3 статті 113 ПК України, відповідно до якого штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Під час вирішення даного спору суд враховує, що відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З наведеного визначення випливає, що поняття грошового зобов`язання охоплює всі суми коштів, які підлягають сплаті як штрафні санкції за порушення вимог законодавства, дотримання якого контролюють контролюючі органи. Не є винятком і штрафні санкції за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України у разі, коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Зазначена норма встановлює, що в разі, коли контролюючий орган діє на підставі статті 54 цього Кодексу (тобто коли він зобов`язаний визначити, зокрема, суму штрафу за порушення вимог законодавства, дотримання якого ним контролюється), такий орган приймає податкове повідомлення-рішення.

З огляду на аналіз викладених законодавчих приписів з 01 січня 2011 року (від часу набрання чинності ПК України) контролюючий орган у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов`язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобов`язаний прийняти податкове повідомлення-рішення. Тому прийняття будь-яких інших рішень контролюючим органом у розумінні ПК України в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, суперечитиме цьому Кодексу.

Згідно з пунктом 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Норми пункту 5 Порядку №790 в частині підстав для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій не суперечать нормам статті 86 ПК України та підлягають застосуванню.

Таким чином, за наслідками проведеної фактичної перевірки товариства контролюючий орган повинен був прийняти податкове повідомлення-рішення, а не рішення про застосування фінансових санкцій, з дотриманням строків, визначених пунктом 86.8 статті 86 ПК України. Проте зазначені вимоги податкового законодавства відповідачем не дотримані.

Наведене вказує на незаконність прийнятого рішення.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ДФС у Волинській області №000876-40 від 13.06.2019 прийняте з порушеннями вимог чинного законодавства щодо порядку та строків його прийняття, а тому не може вважатися законним, з огляду на що його слід визнати протиправним та скасувати, задовольнивши позов повністю.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1921,00 грн, сплачений згідно з платіжним дорученням від 24.06.2019 №8045 (а.с.2). В той же час, переплачена сума судового збору 15,00 грн може бути повернута позивачеві за його клопотанням ухвалою суду в порядку, визначеному статтею 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 13 червня 2019 року №000876-40 про застосування фінансових санкцій.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Континіум-Трейд» (43000, м.Луцьк, пр-т Соборності, 43, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (43010, м.Луцьк, Київський майдан, 4, ) судові витрати в сумі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Повне судове рішення складено 23 вересня 2019 року.