Справа № 160/9611/18
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року Справа № 160/9611/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду країни в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), оформлені листом №1381/03.15/12 від 26.10.2018 року та рішенням №06 від 05.07.2018 року щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;
- зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період військової служби з 12.11.1979 по 19.11.1982, періоди роботи з 01.04.1985 по 30.06.1985, з 01.04.1986 по 31.07.1986, з 01.03.1987 по 31.12.1987 на посаді слюсаря-монтажника (монтажника) у Криворізькому спеціалізованому управлінні №2 тресту Дніпродомнаремонт, період роботи з 01.01.1988 по 26.09.1989 року на посаді завідувача відділом комсомольських організацій Дзержинського райкому комсомолу до пільгового стажу за Списком №2 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 20.08.2018 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за його підрахунком з 15 серпня 2018 року він має право на отримання пенсії на пільгових умовах відповідно до п. (в) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за його підрахунком він має право на отримання пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.
20.08.2018 позивач звернувся до відповідача зі заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року, проте отримав відмову.
Позивач вважає відмову відповідача протиправною, оскільки відповідачем не враховані до стажу роботи відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року, період військової служби з 12.11.1979 по 19.11.1982 роки, періоди роботи у Криворізькому спеціалізованому управлінні №2 тресту «Дніпродомнаремонт» з 01.04.1985 по 30.06.1985 роки, з 01.04.1986 по 31.07.1986 роки, з 01.03.1987 по 31.12.1987 роки на посаді слюсара-монтажника (монтажника) та з 01.01.1988 по 26.09.1989 роки на посаді завідувача відділом комсомольських організацій Дзержинського райкому комсомолу до пільгового стажу за Списком №2.
26.12.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху через невідповідність вимогам ст.ст.160, 161 КАС України. На виконання ухвали суду від 26.12.2018 року, позивачем надано письмове пояснення з виправленям вказаних недоліків у зазначений судом строк.
Ухвалою суду від 04.02.2019 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
05.03.2019 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому останній заперечив проти вимог позивача та просив суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування поданих заперечень відповідач відзначив, що позивач до призову на військову службу працював строгальщиком КРМЗ «Главтяжстроймеханізація», тому час проходження останнім військової служби з 12.11.1979 по 19.11.1982 роки не може бути включено до пільгового стажу, оскільки він не навчався за фахом у професійно-технічному закладі, не працював за професією і не займав посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення». Щодо зарахування до пільгового стажу роботи періоду за квітень-червень 1985 року, квітень-липень 1986 року та березень-грудень 1987 року не має можливості, оскільки пільговий стаж позивача зараховано виключно за відомостями по спецстажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України та пільговою довідкою, наданою відділом виконкому Криворізької міської ради № 4006 від 18.01.2018 року. Період роботи позивача на посаді завідувача відділом комсомольських організацій Дзержинського райкому комсомолу з 01.01.1988 по 26.09.1989 роки не може враховуватись при обчисленні стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки Порядок, що регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року не містить таких приписів, а акт законодавства Союзу РСР не може застосовуватись.
Таким чином, відповідач вказує, що загальний стаж роботи позивача складає 38 років 10 місяців 19 днів, пільговий стаж за Списком № 2 складає 3 роки 5 місяців 14 днів, що недостатньо для призначення пенсій на пільгових умовах, а тому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Відповідач також наголошує, що Пенсійний фонд є органом, що призначає пенсії та підготовляє документи для їх виплат, тобто, має виключну компетенцію в питаннях призначення (перерахунку) пенсії, тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, при розгляді справи суд виходить з наступного.
20.08.2018 позивач звернувся до відповідача зі заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року.
Листом від 26.10.2018 року №1381/0315/12 позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах. Обґрунтуванням відмови зазначено, що наданими документами на час звернення позивача, пільговий стаж за списком №2 складає 3 роки 5 місяців 14 днів та загальний стаж складає 38 років 10 місяців 19 днів, що не дає права на призначення пільгової пенсії відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Вирішуючи даний спір, до вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення нормативно-правових актів та приходить до таких висновків.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України (ч.1 ст.46 Конституції України).
Згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.20 Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження пільгового трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, які видаються на підставі первинних документів за час виконання роботи.
Довідкою з Єдиного державного реєстру підтверджено припинення державної реєстрації ДП «Криворізьке спеціалізоване управління №2 по ремонту металургійних печей та устаткування ВАТ «Дніпродомнаремонт» у зв`язку з банкрутством.
За таких обставин, підтвердження стажу роботи відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006 року, проводиться комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області підтвердила період роботи ОСОБА_1 з 18.02.1983 по 31.03.1985 роки, з 01.07.1985 по 31.03.1986 роки, з 01.08.1986 по 28.02.1987 роки. Не зараховано до пільгового стажу за Списком №2 період роботи за квітень-червень 1985 року, квітень-липень 1986 року та березень-грудень 1987 року за відсутністю документів.
Системний аналіз вищенаведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Крім того, відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно до ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до трудової книжки позивача, копія якої знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_1 працював на наступних посадах:
24.07.1978 учень строгальщика в ремонтно-механічному цеху;
- з 01.01.1979 присвоєно другий розряд строгальщика;
- з 12.11.1979 по 19.11.1982 період служби в радянській армії;
- з 18.02.1983 слюсар монтажник 4 розряду по ремонту агломераційного металургійного обладнання і печей спеціалізованої дільниці №5;
- з 03.12.1984 монтажник 4 розряду по ремонту агломераційного металургійного обладнання і печей спеціалізованої дільниці №5;
- з 24.09.1985 майстер мех. монтажних робіт по ремонту агломераційного металургійного обладнання і печей спеціалізованої дільниці №5;
- з 01.01.1986 слюсар-монтажник 4 розряду по ремонту агломераційного металургійного обладнання і печей спеціалізованої дільниці №5;
- з 30.01.1987 присвоєно суміжну професію газорізник 2 розряду;
- з 01.10.1987 присвоєно посаду монтажника устаткування 4 розряду;
- з 31.12.1987 звільнено з посади монтажник устаткування металургійних заводів 4 розряду.
Судом перевірено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем разом з заявою про призначення пенсії за віком було надано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області копію трудової книжки із записами про зазначені вище періоди роботи, довідку військового комісаріату, архівну довідку.
Отже, відповідачем не наведено жодного порушення з боку позивача, яке б відповідно до чинного законодавства було б підставою для відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Протиправна відмова відповідача в призначенні пенсії спричиняє втручання у право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту шляхом задоволення вимог позивача.
Також, суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини на які посилається відповідач є необґрунтованими та не можуть порушувати законні права позивача на призначення пенсії.
Отже, суд вважає, за можливе зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який надає право на пільгову пенсію за Списком №2, період роботи за квітень-червень 1985 року, квітень-липень 1986 року та березень-грудень 1987 року.
Суд вважає необґрунтованою позовну вимогу щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п.2 ст.114 Закон №1058-IV, з моменту подачі заяви про призначення пенсії, оскільки згідно з вимогами ст.58 Закону №1058 Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Суд звертає увагу, що відповідно до абз.2 ч.4 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині: визнання протиправними та скасування рішень ГУ ПФУ в Дніпропетровській області оформлені листом №1381/03.15/12 від 26.10.2018 року та рішенням №06 від 05.07.2018 року щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 та зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період військової служби з 12.11.1979 по 19.11.1982, періоди роботи з 01.04.1985 по 30.06.1985, з 01.04.1986 по 31.07.1986, з 01.03.1987 по 31.12.1987 на посаді слюсаря-монтажника (монтажника) у Криворізькому спеціалізованому управлінні №2 тресту Дніпродомнаремонт, період роботи з 01.01.1988 по 26.09.1989 року на посаді завідувача відділом комсомольських організацій Дзержинського райкому комсомолу до пільгового стажу за Списком №2.
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Враховуючи часткове задоволення адміністративного позову, в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження на користь позивача судових витрат пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме, судового збору у розмірі 352,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 90, 139, 241-246, 250, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оформлені листом №1381/03.15/12 від 26.10.2018 року та рішенням №06 від 05.07.2018 року щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період військової служби з 12.11.1979 по 19.11.1982, періоди роботи з 01.04.1985 по 30.06.1985, з 01.04.1986 по 31.07.1986, з 01.03.1987 по 31.12.1987 на посаді слюсаря-монтажника (монтажника) у Криворізькому спеціалізованому управлінні №2 тресту Дніпродомнаремонт, період роботи з 01.01.1988 по 26.09.1989 року на посаді завідувача відділом комсомольських організацій Дзержинського райкому комсомолу до пільгового стажу за Списком №2.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова