Справа № 640/12909/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Карпушової О.В. Кучми А.Ю. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2019 року у справі за заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про забезпечення позову за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просив:

- визнати протиправними дії Департаменту містобудування та архітектори виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо дострокового припинення дії договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою № 08341-19 від 21 березня 2019 року укладеного з ФОП ОСОБА_2 .

- визнати протиправним рішення викладене в листі Департаменту міського благоустрою від 18.07.2019 №064-5868 (в частині п.5 таблиці: літній майданчик ФОП ОСОБА_2 адреса: АДРЕСА_1 ) та скасувати припис Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №1914501 від 03.07.2019 р. щодо демонтажу літнього майданчику ФОП ОСОБА_2 адреса: АДРЕСА_1 .

Разом з позовом Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 липня 2019 року заяву ФОП ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Заборонено Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вживати будь-які заходи спрямовані на демонтування відкритого (літнього) майданчика біля бару «ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1, корпус 2 до набрання рішення законної сили. Заборонено Комунальному підприємству «КИЇВБЛАГОУСТРІЙ» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вживати будь-які заходи спрямовані на демонтування відкритого (літнього) майданчика біля бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», який розташований за адресою: АДРЕСА_1, корпус 2 до набрання рішення законної сили. Заборонено Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вживати будь-які заходи спрямовані на демонтування відкритого (літнього) майданчика біля бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», який розташований за адресою: АДРЕСА_1, корпус 2 до набрання рішення законної сили.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач - Комунальне підприємство "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Також, не погодившись з ухвалою суду, відповідач - Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

13 вересня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу КП "Київблагоустрій", яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Також, 13 вересня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_2 здійснює свою діяльність у на підставі наступних документів: виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань віл 18.04.2016, номер запису 0036137; ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 02.10.2018 №1800912; ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами від 02.10.2018 № 1800725; довідка ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві про державну реєстрацію потужності від 25.07.2018 № r-UA-26-26-11542; договір щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою від 21.03.2019 №08341-19; талон на право розміщення відкритого літнього майданчика (площею 40,5 кв.м) від 02.04.2019 серії ВМ №08341-19.

12 липня 2019 року, близько 09 години ранку, до літнього майданчику закладу прибули дві бригади КП «Київблагоустрій» з метою демонтувати літній майданчик, відповідно до листа Департаменту міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради від 08.07.2019 року.

Протоколом засідання робочої групи щодо розгляду питань демонтажу самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торгівельного побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єктів сезонної дрібно роздрібної торгівельної мережі та елементів благоустрою на території міста Києва, а також демонтажу (переміщення) засобів пересувної дрібно роздрібної торгівельної мережі Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 08.07.2019 №108, на якому додатково розглянуто листи КП «Київблагоустрій» від 08.07.2019 №064/222-1227 та було доручено вжити заходи шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою в тому числі (п.5) Літній майданчик при кафе-барі чи ресторані (всесезонний) що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

З даного листа позивачу стало відомо про існування Припису №1914501 від 03.07.2019 року.

Як встановлено судом першої інстанції, вказаний Припис №1914501 від 03.07.2019 року Позивачем не отриманий.

11.07.2019 року листом Управління ландшафтної архітектури, комплексного благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11.06.2019 №055-6844, позивачу стало відомо, що 31.05.2019 року відбулося засідання Комісії з питань розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібно роздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства.

На засіданні Комісії було прийнято рішення, яке оформлено протоколом №8 від 31.05.2019 року, відповідно до якого: «Врахувати інформацію начальника відділу контролю за благоустроєм та збереження природного середовища Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації О. Нікитюка про відсутність кухні для приготування їжі в закладі. Доручити Департаменту містобудування та архітектури достроково припинити дію договору щодо пайової участі №08341-19 з ФОП ОСОБА_2 . у зв`язку з наданням недостовірних відомостей, а саме: відсутністю кухні для приготування їжі».

Позивач зазначив про те, що не зобов`язаний мати власну кухню для приготування їжі та про те, що в розділі «їжа» чітко зазначено, що їжу надає (поставляє) кафе ІНФОРМАЦІЯ_2, яке знаходиться в суміжному приміщенні метрах від закладу.

Позивачем надано договір на поставку їжі із зазначеним кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 (договір з ФОП ОСОБА_7.), відповідно до якого, постачальник надає готові страви.

На думку суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_2 були надані належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам до ухвалення рішення в даній адміністративній справі та необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих прав, свобод та інтересів у майбутньому, в разі не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

В розумінні наведеної норми Закону, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Отже, виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому, небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, зокрема, зазначено, що судам необхідно враховувати, що, згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Отже, при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Колегією суддів враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 15 листопада 2007 року по справі «Бендерський проти України», в якому Суд зазначив, що судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

У справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Отже, із наведеного слідує, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Так, під час апеляційного розгляду справи, колегією суддів встановлено, що про існування Припису №1914501 від 03.07.2019 року сторонам не відомо. Матеріали справи містять припис №1914501 від 03.07.2019 року, який позивачем виконано, щляхом надання КП "Київблагоустрій" дозвільної документації на розміщення літнього майданчику, що не заперечувалося відповідачем - КП "Київблагоустрій".

Також, як встановлено колегією суддів, підставою для здійснення демонтажу відповідачем фактично було те, що Департаменотом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) припинено з позивачем дію договору щодо пайової участі №08341-19.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 31.05.2019 року відбулося засідання Комісії з питань розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібно роздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства.

На засіданні Комісії було прийнято рішення, яке оформлено протоколом №8 від 31.05.2019 року, відповідно до якого, було прийнято рішення: «Врахувати інформацію начальника відділу контролю за благоустроєм та збереження природного середовища Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації О. Нікитюка про відсутність кухні для приготування їжі в закладі. Доручити Департаменту містобудування та архітектури достроково припинити дію договору щодо пайової участі №08341-19 з ФОП ОСОБА_2 ., у зв`язку з наданням недостовірних відомостей, а саме: відсутністю кухні для приготування їжі».

Як встановлено судом першої інстанції поставку їжі позивачем здійснюється на підставі договору із кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 (договір з ФОП ОСОБА_7.), відповідно до якого, постачальник надає готові страви.

Разом з цим, апелянт - Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) посилається на те, що, відповідно до протоколу № 8 від 31 травня 2019 року, розглядалося звернення Оболонської РДА та колективної скарги мешканців житлового будинку на АДРЕСА_1, стосовно дострокового припинення дії договору № 08341-19 з ФОП ОСОБА_2 , у зв`язку із палінням кальянів під вікнами житлового будинку.

Так, відповідно до п. 3 Положення про комісію з питань розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства від 28.11.2014, № 1391, Комісія відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, приймає рішення щодо анулювання паспортів прив`язки до закінчення строку їх дії та розірвання договорів про сплату пайової участі для сезонних майданчиків у випадку, передбаченому підпунктом 6.1.4 пункту 6.1 розділу VI Порядку розміщення майданчиків для харчування.

Згідно п. 6.1.4. Порядку розміщення майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства в місті Києві від 07.11.2013, № 2027, підставами для припинення розміщення майданчика та анулювання довідки про функціональне призначення / паспорта прив`язки до закінчення строку їх дії є створення загрози здоров`ю або життю людей та/або заподіяння шкоди (майнової чи немайнової) третім особам у результаті погіршення технічного стану майданчика, що підтверджується документом (-ами), складеним (-ими) у встановленому порядку уповноваженим (-ими) на це органом (-ами).

В той же час, матеріали справи таких доказів щодо створення позивачем загрози здоров`ю або життю людей та/або заподіяння шкоди (майнової чи немайнової) третім особам у результаті погіршення технічного стану майданчика не містять.

Крім цього, в протоколі № 8 від 31 травня 2019 року вказано, що вирішено врахувати саме інформацію про відсутність кухні для приготування їжі в закладі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення адміністративного позову є обґрунтованим, оскільки позивачем доведено можливість настання непоправних наслідків, які призведуть до суттєвих матеріальних втрат.

Отже, дослідивши заяву позивача про забезпечення адміністративного позову, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи заявника знайшли своє підтвердження. У даній справі існують обставини, передбачені статтею 150 КАС України, а тому подана заява про забезпечення позову правомірно задоволена судом першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Щодо інших доводів апелянтів, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями ст.ст. 229, 272, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Карпушова О.В. Кучма А.Ю.

Повний текст постанови виготовлено 24.09.2019 року