Справа № 522/8782/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/8782/19

Головуючий в 1 інстанції: Донцов Д.Ю.

Дата і місце ухвалення: 17.07.2019р., м.Одеса

Дата виготовлення повного тексту: 18.07.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

за участю секретаря: Шепель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 17 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просила:

- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіча С.В. від 06.11.2018р. ВП №57144234 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням виконавчого документу;

- зобов`язати відповідача вжити заходи щодо проведення виконавчих дій ВП №57144234 в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», а саме: зобов`язати ГУНП в Одеській області розглянути (шляхом затвердження висновку, а не чергової незаконної відмови) та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , як це передбачено постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року у справі №522/9456/17.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 17 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 08.08.2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на не повне з`ясування судом обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до не правильного вирішення справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам позивача, що фактичною підставою для закінчення виконавчого провадження слугував сфальсифікований лист ГУНП в Одеській області, який, хоча і містить посилання на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року у справі №522/9456/17, проте таким виконанням не являється.

Також, апелянт посилається на те, що в порушення вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», з дня відкриття виконавчого провадження 05.09.2018 року до його закінчення 06.11.2018 року виконавець не вчинив жодної виконавчої дії згідно ч.2 ст.13 Закону, що свідчить про пасивну, не ефективну та упереджену позицію органу державної виконавчої служби.

Посилається апелянт і на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою факт направлення відповідачем повідомлень, в тому числі постанови про відкриття виконавчого провадження, за адресою, до якої ОСОБА_1 не має жодного відношення.

У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Приморського районного суду м.Одеси від 17.07.2019 року та прийняття нової постанови - про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевіча С.В. від 05.09.2018р. відкрито виконавче провадження ВП №57144234 з примусового виконання виконавчого листа від 17.08.2018р. №522/9456/17 щодо зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, у відповідності до вимог Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

22.10.2018 року до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області від ГУНП в Одеській області надійшов лист від 13.09.2018 року №9/Г-1564 з додатками, в якому боржник повідомив державного виконавця про виконання у повному обсязі вимог виконавчого листа від 17.08.2018 року №522/9456/17, на підставі якого відкрито виконавче провадження №57144234 постановою від 05.09.2018 року. У зв`язку з цим, ГУНП в Одеській області просило закінчити виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

На підтвердження виконання рішення суду по справі №522/9456/17 ГУНП в Одеській області надало копію листа, надісланого на адресу ОСОБА_1 , яким стягувача повідомлено, що Головним управлінням розглянуто питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, у відповідності до вимог Порядку №850, в результаті чого їй відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги.

06.11.2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Булахевічем С.В. винесено постанову ВП №57144234 про закінчення виконавчого провадження - у зв`язку з виконанням виконавчого документу на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з правомірністю вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_1 оскаржила її в судовому порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, що на момент винесення оскаржуваної постанови від 06.11.2018 року ВП №57144234 про закінчення виконавчого провадження державний виконавець мав підтвердження боржника про повне фактичне виконання ним рішення суду. Також, суд першої інстанції зазначив, що рішенням суду, на виконання якого видано виконавчий лист, зобов`язано ГУНП в Одеській області розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, у відповідності до вимог Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, що з боку ГУНП в Одеській області виконано, а саме: розглянуто питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, що підтверджується повідомленням ГУНП України в Одеській області від 13.09.2018 року №9/Г-1564.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII врегульовано, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.09.2018 року ВП №57144234 рішенням суду у справі №522/9456/17 зобов`язано ГУНП в Одеській області розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

При зверненні з позовом до суду та в обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що мотивувальною частиною постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року у справі №522/9456/17 чітко визначено її право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», у зв`язку з чим відмова ГУНП в Одеській області у виплаті такої допомоги не може вважатися належним виконанням вимог виконавчого листа.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки виконавчий лист від 17.08.2018 року по справі №522/9456/17 не містить жодних вимог щодо прийняття конкретного рішення за результатами розгляду боржником цього питання.

Державний виконавець, в свою чергу, не наділений повноваженнями щодо надання оцінки рішенню, вчиненому на виконання виконавчого листа, в тому числі й визнання його таким, що протирічить вимогам статті 23 Закону України «Про міліцію» та постанові Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що отримавши від ГУНП в Одеській області лист про виконання у повному обсязі вимог виконавчого листа від 17.08.2018 року №522/9456/17 з підтвердженням надіслання на адресу ОСОБА_1 повідомлення про результати розгляду питання щодо призначення та виплати їй одноразової грошової допомоги, відповідач мав законні підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта про надіслання державним виконавцем повідомлень, в тому числі постанови про відкриття виконавчого провадження, за адресою: АДРЕСА_1 , до якої ОСОБА_1 не має жодного відношення, оскільки матеріалами справи підтверджено, що вся поштова кореспонденція направлялася відповідачем за адресою: АДРЕСА_2 .

Щодо посилань апелянта на те, що з дня відкриття виконавчого провадження 05.09.2018 року до його закінчення 06.11.2018 року виконавець не вчинив жодної виконавчої дії згідно ч.2 ст.13 Закону №1404-VIII, то зазначена обставина, на думку колегії суддів, не впливає на законність закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання боржником у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Також, колегія суддів не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 про фальсифікацію листа ГУНП в Одеській області від 13.09.2018 року, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях і не підтверджені жодним доказом.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 287, 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м.Одеси від 17 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук