Справа № 520/8224/19
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 вересня 2019 р. № 520/8224/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання Андрущенко Д.В.,

за участю:

представника позивача Литвинової В.В.,

представника відповідача Лук`янцева С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )

до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код за )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДФС, контролюючий орган), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №6 від 06.05.2019р. прийняте Головним управлінням ДФС у Харківській області, яким застосовано до самозайнятої особи ОСОБА_1 суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафом) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності 1 078 648,56 грн. (один мільйон сімдесят вісім тисяч шістсот сорок вісім гривень 56 коп.).

Свої позовні вимоги мотивує тим, що нею за зовнішньоекономічними договорами не здійснювався розрахунок та існує дебіторська заборгованість, а відтак за результатами перевірки владний суб`єкт дійшов хибного висновку про проведення валютної операції через не уповноважені банки, акт перевірки та матеріали справи таких доказів не містять. Крім того, зазначає, що за порушення приписів ст. 7 Декрету КМУ від 19.02.1993р. №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» органи ДФС не мають право накладати штрафні санкції, позаяк це відносить до компетенції НБУ та його установ. Відзначає, що означений Декрет КМУ втратив чинність до початку проведення перевірки 07.02.2019 року, а отже вказує, що нею не вчинено податкових правопорушень, про які зазначено в акті перевірки. Стверджує, що спірне рішення суб`єкта владних повноважень вмотивоване помилковими судженнями, у зв`язку з чим, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач, Головне управління ДФС у Харківській області, з поданим позовом не погодився, у письмовому відзиві на адміністративний позов зазначив, що проведеною перевіркою встановлено порушення ст. 7 Декрету КМУ від 19.02.1993р. №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а згідно п. 8 ст. 16 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21.06.2018 №2473-УІІІ «Про валюту і валютні операції» уповноважені установи, суб`єкти валютних операцій, які до дня введення в дію цього Закону порушили вимоги Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Указу Президента України від 27.06.1999 №734/99 «Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства» та (або) нормативно-правових актів Національного банку України з питань валютного регулювання та контролю, несуть відповідальність, передбачену законодавством України, що діяло на день вчинення таких порушень. Зазначене слугувало підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення -рішення.

Представник позивача в судовому засіданні просив суд скасувати спірне рішення суб`єкта владних повноважень та задовольнити позов з викладених у позові підстав та мотивів.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у письмовому відзиві на позов, просив суд прийняти рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрована виконкомом Харківської міської ради 22.06.2016 року фізичною особою підприємцем, що підтверджується копією виписки з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ від 22.06.2016 р., номер запису про реєстрацію 184071, взято на облік у контролюючому органі 22.06.2016 р. за № 74.

У період з 01.07.2016 р. по 23.01.2019 р. самозайнята особа ОСОБА_1 здійснювала оптову торгівлю освітлювальним обладнанням на спрощеній системі 2 групи.

З 14.09.2017 р. по 03.10.2018 р. самозайнята особа ОСОБА_1 здійснювала імпортні операції (придбання ТМЦ) з країни Китай на суму 39 265 доларів США (еквівалент 1078648, 56 грн.), а саме:

03.07.2017 р. між ФОП ОСОБА_1 (Покупець) та Компанією Jonvin Limited (Продавець) був укладений контракт № НОМЕР_2 (надалі - Контракт). Предмет контракту - Продавець продає, а Покупець купeє товар в асортименті, по цінам і в кількості згідно Специфікаціям, які є невід`ємною частиною контракту. Ціна на товар обумовлюється в Специфікаціях (п.2.2 контракту). Оплата за поставлений товар здійснюється на умовах та в термін, обумовлених в рахунках або специфікаціях. Оплата здійснюється в доларах США на валютний рахунок Продавця (7.1.контракту).

На виконання умов Контракту, згідно Специфікації № 1 від 03.07.2017р. до Контракту Продавець поставив, а Покупець (Позивач) прийняв товар на загальну суму 620.00 дол. США /екв. 16169,38 грн., що підтверджується копією митної декларації (форма МД-2) № UА100200/2017/019620 від 14.09.2017р. на суму 620.00 дол. США.

Розрахунки за отриманий товар Покупцем не здійснювались.

02.10.2017р. між ФОП ОСОБА_1 (Покупець) та Компанією Shenzhen Ledfriend Optoelektronics Co., Ltd (Продавець) був укладений Контракт № LF021017LI (далі - Контракт). Предмет контракту - Продавець продає, а Покупець купує товар в асортименті, по цінам і в кількості згідно Специфікаціям, які є невід`ємною частиною контракту. Ціна на товар обговорюється в Специфікаціях (п.2.2 контракту). Оплата за поставлений товар здійснюється на умовах та в термін, обумовлених в рахунках або специфікаціях. Оплата здійснюється в доларах США на валютний рахунок Продавця (п. 7.1. контракту).

На виконання умов Контракту, згідно Специфікації № 1 від 02.10.2017р. до Контракту. Продавець поставив, а Покупець (Позивач) прийняв товар на загальну суму 1 200.00 дол. США/ екв. 31799. 94 грн., що підтверджується копією митної декларації (форма МД-2) № UА 100200/2017/022671 від 20.10.2017р. на суму 1 200.00 дол. США.

Розрахунки за отриманий товар Покупцем не здійснювались.

19.10.2017р. між ФОП ОСОБА_2 Ольга Володимирівна (Покупець) та Компанією Dongguan Hongzheng Plastic Products Co., Ltd. (PRC) (Продавець) був укладений Контракт №HZH191017LI (далі - Контракт). Предмет контракт - Продавець продає, а Покупець купує товар в асортименті, по цінам і в кількості згідно Специфікаціям, які є невід`ємною частиною контракту. Ціна на товар обговорюється в Специфікаціях (п.2.2 контракту). Оплата за поставлений товар здійснюється на умовах та в термін, обумовлених в рахунках або специфікаціях. Оплата здійснюється в доларах США на валютний рахунок Продавця (7.1 .контракта).

На виконання умов Контракту, згідно Специфікації від 19.10.2017р. до Контракту, Продавець поставив, а Покупець (Позивач) прийняв товар на загальну суму 480.00 дол. США /екв. 12748.12 грн., що підтверджується копією митної декларація (форма МД-2) № UА 100200/2017/024497 від 10.11.2017р. на суму 480.00 дол. США.

Розрахунки за отриманий товар Покупцем не здійснювались.

23.10.2017р. між ФОП Литвинова Ольга Володимирівна (Покупець) та Компанією BMMQ Technology (HK) Co., Limited (Продавець) був укладений Контракт №ВМQ231017LI (далі - Контракт). Предмет контракту - Продавець продає, а Покупець купує товар в асортименті, по цінам і в кількості згідно Специфікаціям, які с невід`ємною частиною контракту. Ціна на товар обговорюється в Специфікаціях (п.2.2 контракту). Оплата за поставлений товар здійснюється на умовах та в термін, обумовлених в рахунках або специфікаціях. Оплата здійснюється в доларах США на валютний рахунок Продавця (п. 7.1. контракту).

На виконання умов Контракту, згідно Специфікації від 23.10.2017р. до Контракту. Продавець поставив, а Покупець (Позивач) прийняв товар на загальну суму 2312.00 дол. США /екв. 62029. 55 грн., що підтверджується копією митної декларації (форма МД-2) № UА100200/2017/023549 від 31.10.2017р. на суму 2 312.00 дол. США.

Розрахунки за отриманий товар Покупцем не здійснювались.

25.10.2017р. між ФОП Литвинова Ольга Володимирівна (Покупець) та Компанією Shenzhen BMMQ Technology Co., Ltd (Продавець) був укладений Контракт № BQ251017LІ (далі - Контракт). Предмет контракту - Продавець продає, а Покупець купує товар в асортименті, по цінам і в кількості згідно Специфікаціям, які є невід`ємною частиною контракту. Ціна на товар обговорюється в Специфікаціях (п.2.2 контракту). Оплата за поставлений товар здійснюється на умовах та в термін, обумовлених в рахунках або специфікаціях. Оплата здійснюється в доларах США на валютний рахунок Продавця (п. 7.1.контракта).

На виконання умов Контракту, згідно Специфікації від 23.10.2017р. до Контракту. Продавець поставив, а Покупець (Позивач) прийняв товар на загальну суму 23 700.00 дол. США/екв. 654950. 99 грн., що підтверджується копією митної декларації (форма МД-2)

№UА807190/2017/319791 від 18.12.2017р. на суму 23 700.00 дол. США.

Розрахунки за отриманий товар Покупцем не здійснювались.

15.01.2018р. між ФОП Литвинова Ольга Володимирівна (по тексту - Покупець) та Компанією Dongguan Hongyuan Lighting Co., Ltd (по тексту - Продавець) був укладений Контракт № НОМЕР_3 (далі - Контракт). Предмет контракту - Продавець продає, а Покупець покупає товар в асортименті, по цінам і в кількості згідно Специфікаціям, які є невід`ємною частиною контракту. Ціна на товар обговорюється в Специфікаціях (п.2.2 контракту). Оплата за поставлений товар здійснюється на умовах та в термін, обумовлених в рахунках або специфікаціях. Оплата здійснюється в доларах США на валютний рахунок Продавця (п.7.1.контракта).

На виконання умов Контракту Відповідно до Специфікації № 1 від 15.01.2018р. до Контракту. Продавець поставив, а Покупець (Позивач) прийняв товар на загальну суму 4176.00 дол. США/екв. 109635, 24 грн. що підтверджується копією митної декларації (форма МД-2) №UА 1251100/2018/307607 від 23.03.2018 р. на суму 4 176.00 дол. США.

Згідно Специфікації № 2 від 01.08.2018р. до Контракту, Продавець поставив, а Покупець (Позивач) прийняв товар на загальну суму 522,00 грн. дол. США/екв. 15295.63 гри., що підтверджується копією митної декларації (форма МД-2) № UА 100200/2018/472222 від 22.08.2018р. на суму 522,00 гри. дол. США/екв.

Згідно Специфікації № 3 від 07.08.2018р. до Контракту Продавець поставив, а Покупець (Позивач) прийняв товар на загальну суму 6 225,00 дол. США/екв. 176 019.71 грн., що підтверджується копією митної декларації (форма МД-2) № UА 125100/2018/328225 від 03.10.2018р. на суму 6 225.00 дол. США.

Загальна сума поставленого товару по Контракту складає у розмірі 10953.00 дол. США/

екв. 300 950.58 грн.

Розрахунки за отриманий товар Покупцем не здійснювались.

На підставі Наказу Головного управління ДФС у Харківської області № 1909 від 15.03.2019р. «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )», згідно із п.п.20.1.4.п.20.1 ст.20, п. 41.1 ст. 41. п.61.1, 61.2 ст. 61, п.п. 62.1.3 п.62.1 ст.62, п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.п.78.1.7 п. 78.1 ст.78, п.82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Харківської області Арбузовим Дмитром ОСОБА_3 , проведена документальна позапланова виїзна перевірка, щодо діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 22.06.2016р. по 23.01.2019р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (дачі - єдиного внеску) за період з 22.06.2016р. по 23.01.2019р., валютного та іншого законодавства за період з 22.06.2016р. по 23.01.2019р.

Перевірка проводилась з 20.03.2019р. по 26.03.2019р.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки Головним управлінням ДФС у Харківської області 02.04.2019 р. було складено Акт № 1038/20-40-13-06/6 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 22.06.2016р. по 23.01.2019р.. дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 22.06.2016р. но 23.01.2019р.» (далі по тексту акт перевірки).

У п. 3 висновку акту перевірки було встановлено порушення ст. 7 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» із змінами та доповненнями, в частині порушення здійснення розрахунків у іноземної валюті між резидентами і нерезидентами па загальну суму 1 078 648 грн., а саме зазначені операції здійснювались не через уповноважені банки, за виявлене порушення передбачено штраф.

З цим висновком акту перевірки позивач не погодилась та подала заперечення б/н від 18.04.2019р.

14.05.2019р. ОСОБА_1 отримала відповідь від Головного управління ДФС у Харківської області (вих. № 11353/ФОП/20-40-13-06 від 02.05.2019р.) відповідно до якого висновок п. 3 Акту перевірки залишився без змін.

На підставі висновків акту перевірки та підпункту 54.3.5. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і абз. 6 п. 2 ст. 16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» Головним управлінням ДФС у Харківської області прийнято податкове повідомлення-рішення № 6 від 06.05.2019р., яким до Позивача застосована сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1078648. 56 грн. (один мільйон сімдесят вісім тисяч шістсот сорок вісім грн. 56 коп.).

У відповідності до ст. 56 Податкового кодексу України Позивач розпочав процедуру адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № 6 від 06.05.2019р. та у встановлені строки подав відповідну скаргу до Державної фіскальної служби України.

10.07.2019р. Позивачем було отримане рішення про продовження строку розгляду скарги від 14.06.2019р. № 27510/6/99-99-11 -04-02-25 ДФС України.

Прийняте за результатами розгляду скарги рішення Державної фіскальної служби України № 35477/6/99-99-11-04-02-25 від 25.07.2019 р., фактично отримане Позивачем 30.07.2019р. Зазначеним рішенням ДФС України залишило без змін податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківської області від 06.05.2019р. № 6. а скаргу Позивача - без задоволення.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

За змістом п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 41 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Розмежування повноважень і функціональних обов`язків контролюючих органів визначається законодавством України.

Інші державні органи не мають права проводити перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, у тому числі на запит правоохоронних органів.

У преамбулі Декрету №15-93, втратив чинність з 7 лютого 2019 року згідно із Законом України від 21 червня 2018 року N 2473-VIII, було визначено, що цей Декрет установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов`язки суб`єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 7 Декрету №15-93 у розрахунках між резидентами і нерезидентами в межах торговельного обороту використовуються як засіб платежу іноземна валюта та грошова одиниця України - гривня. Такі розрахунки здійснюються лише через уповноважені банки в порядку, установленому Національним банком України.

До резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції): за порушення резидентами порядку розрахунків, установленого статтею 7 цього Декрету, - штраф у розмірі, еквівалентному сумі валютних цінностей, що використовувалися при розрахунках, перерахованій у валюту України за обмінним курсом Національного банку України на день здійснення таких розрахунків (абзац шостий пункту 2 статті 16 Декрету №15-93).

Відповідно до абзацу дев`ятого пункту 2 статті 16 Декрету №15-93 санкції, передбачені цим пунктом, застосовуються Національним банком України та за його визначенням - підпорядкованими йому установами. Оскарження дій щодо накладення стягнень провадиться у судовому порядку.

Отже, вказаним Декретом однозначно вирішено питання щодо компетентного органу, який має право застосовувати санкції за порушення приписів Декрету, а саме - повноважним органом є Національний банк України.

Саме цим нормативно-правовим актом врегульовані відносини, з приводу правомірності яких виник спір у цій справі.

Таким чином, санкції, передбачені статтею 16 Декрету №15-93 застосовуються лише Національним банком України та підпорядкованими йому установами, до яких ГУ ДФС у Харківській області не відноситься.

Посилання відповідача на п. 8 ст. 16 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21.06.2018 №2473-УІІІ «Про валюту і валютні операції» згідно якого уповноважені установи, суб`єкти валютних операцій, які до дня введення в дію цього Закону порушили вимоги Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Указу Президента України від 27.06.1999 №734/99 «Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства» та (або) нормативно-правових актів Національного банку України з питань валютного регулювання та контролю, несуть відповідальність, передбачену законодавством України, що діяло на день вчинення таких порушень не свідчить про наявність у відповідача повноважень щодо накладення таких штрафів.

За таких обставин, у відповідача не було повноважень для застосування до позивача фінансових санкцій та прийняття податкового повідомлення-рішення №6 від 06.05.2019р.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції у повній відповідності до ч. 2 ст. 19 КАС України, Викладені в акті перевірки доводи щодо вчинених позивачем порушень приписів податкового законодавства не знайшли підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 КАС України саме при винесенні оскаржуваного рішення.

Натомість факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах у галузі податкової справи знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом обставиною для задоволення заявлених вимог про скасування оскарженого рішення владного суб`єкта про визначення суми штрафу.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність прийнятого ним рішення.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код за ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №6 від 06.05.2019 р. про застосування до самозайнятої особи ОСОБА_1 суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 1078648, 56 грн. (один мільйон сімдесят вісім тисяч шістсот сорок вісім гривень 56 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 9605, 00 грн. (дев`ять тисяч шістсот п`ять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26.09.2019 р.

Суддя Бадюков Ю.В.