Справа № 200/9955/19-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 р. Справа№200/9955/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позов вмотивовано тим, що 25.01.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і надав всі необхідні документи. Комісією з питань підтвердження стажу роботи на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області було прийняте рішення № 16/120 від 13.05.2019 про відмову в підтвердженні пільгового стажу у зв`язку із неможливістю провести перевірку довідки пільгового характеру. 20.05.2019 Костянтинівсько - Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, з урахуванням рішення комісії, було винесено рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, зазначені рішення вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.08.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними повідомленнями.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Представник відповідача 1 надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 13.05.2019 № 16/120 про відмову позивачу у підтвердженні періодів роботи на пільгових умовах за Списком № 2 за період з 01.08.1986 по 31.03.1987 на посаді слюсаря-ремонтника та за Списком № 1 за періоди з 01.04.1987 по 23.01.1992 на посаді пресувальника гарячого скла, з 24.01.1992 по 18.10.1995 на посаді засипальника шахти в Костянтинівському заводі «Автоскло» у зв`язку з відсутністю можливості здійснення перевірки обгрунтованості видачі наданих документів. Таким чином, управлінням прийнято рішення від 20.05.2019 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

Представник відповідача 2 надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що для підтвердження стажу роботи в Костянтинівському заводі «Автоскло» заявником надані: архівна довідка про стаж роботи від 15.10.2009 № 40/12, три довідки про пільговий стаж роботи від 15.10.2009 № 40/12, довідка про перейменування від 15.10.2009 №40/12, зареєстровані однією датою під однаковими номерами. Під такими ж номерами для розгляду на Комісії надавались довідки протягом 2017-2019 років по 25 особам.

Враховуючи наведене та у зв`язку з тим, що записи в дублікаті трудової книжки та в вищенаведених довідках зроблені однією особою (ліквідатором Годз О.П. ). вказані документи підлягають розгляду та перевірці з урахуванням п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1. Відповідно до листа архівного відділу Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 18.12.2018 № 05-01-31/631 встановлено, що документи по особовому складу Костянтинівського заводу «Автоскло» імені К.Т. Бондарєва на державне зберігання до архіву не надходили. Також, в листі архівного відділу вказано, що в період з 23.02.2011 по 10.03.2011 невстановленою особою здійснено крадіжку архіву підприємства. Законодавством передбачено лише дві законні підстави для зарахування до пільгового стажу роботи, що дає право призначення пенсії на пільгових умовах - це наявність такого стажу та зайнятість повний робочий день та проведення атестації робочих місць по підприємству чи організації, тобто необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи па посаді або виконання нею робіт, що містяться у списках, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією повний робочий день. Рішення Комісії з питань підтвердження стаж роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні № 16/120 від 13.05.2019 є правомірним та прийнятим відповідно до вимог законодавства України.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.01.2019 позивач звернувся до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 13.05.2019 № 16/120 про відмову позивачу у підтвердженні періодів роботи на пільгових умовах за Списком № 2 за період з 01.08.1986 по 31.03.1987 на посаді слюсаря-ремонтника та за Списком № 1 за періоди з 01.04.1987 по 23.01.1992 на посаді пресувальника гарячого скла, з 24.01.1992 по 18.10.1995 на посаді засипальника шахти в Костянтинівському заводі «Автоскло» у зв`язку з відсутністю можливості здійснення перевірки обгрунтованості видачі наданих позивачем документів.

Рішенням Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20.05.2019, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі рішення комісії питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 13.05.2019 № 16/120.

Позивач оскаржує вищевказані рішення відповідачів як такі, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства та його конституційних прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058- ІV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності зі статтею 26 Закону № 1058-ІV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно п. 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці на списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону і в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до положень п. 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV, положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

На підставі частини 1 статті 44 Закону №1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Закон № 1788-XII відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637, визначено, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

ОСОБА_1 не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 01.08.1986 по 31.03.1987 на посаді слюсаря-ремонтника та за Списком № 1 за періоди з 01.04.1987 по 23.01.1992 на посаді пресувальника гарячого скла, з 24.01.1992 по 18.10.1995 на посаді засипальника шахти в Костянтинівському заводі «Автоскло» ім. К.Т. Бондарева, у зв`язку з відсутністю можливості здійснення перевірки обгрунтованості видачі наданих позивачем документів.

В матеріалах справи наявний дубліка трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , в якій за спірні періоди наявні відомості про те, що ОСОБА_1 з 01.08.1986 по 31.03.1987 працював на посаді слюсаря-ремоптника, з 01.04.1987 по 23.01.1992 працював на посаді пресувальника гарячого скла, з 24.01.1992 по 18.10.1995 працював на посаді засипальника шахти в Костянтинівському заводі «Автоскло» ім. К.Т. Бондарева.

Зазначені записи у трудовій книжці позивача скріплені печаткою підприємства та дефектів не мають.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки Заводу «Автоскло» ім. К.Т. Бондарева про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 40/12 від 15.10.2009, ОСОБА_1 в період з 01.08.1986 по 31.03.1987 працював на посаді слюсаря-ремонтника, що передбачено Списком № 2.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки Заводу «Автоскло» ім. К.Т. Бондарева про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 40/12 від 15.10.2009, ОСОБА_1 в період з 01.04.1987 по 23.01.1992 працював на посаді пресувальника гарячого скла, що передбачено Списком № 1.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки Заводу «Автоскло» ім. К.Т. Бондарева про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 40/12 від 15.10.2009, ОСОБА_1 в період з 24.01.1992 по 18.10.1995 працював на посаді засипальника шахти, що передбачено Списком № 1.

Згідно статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки Намібії" зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів". Так, у справі "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey 18.12.1986 &да) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у правах Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш смертним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать" (Cyprus v. Turkey 10.05.2001&й ). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі "Мозер проти Республіка Молдова та Росії" наголосив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої договірної сторони (тобто є окупованою) (Mozer v . the Republic of Moldova and Russia 23022016 & 142).

Отже, оскільки право позивача, як право на пенсію, ґрунтується на положеннях Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України", п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України", п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

У відповідності до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з статтею 21 Конституції України, усі люди є вільними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Оцінюючи копії наданих довідкок, виданих підприємством на якому працював позивач, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou V. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), згідно яких ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість прийняття до уваги зазначених довідок, які підтверджують пільговий стаж позивача.

Суд зазначає, що наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказані періоди на підприємстві Костянтинівський завод «Автоскло» ім. К.Т. Бондарева та інші надані до суду докази у їх сукупності свідчать про зайнятість останнього за відповідною професією, яка віднесена до Списку № 1 та Списку № 2. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідною печаткою підприємства і дефектів їх вчинення не мають, а відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відповідними записами, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

Крім того, доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах праці при виконанні шкідливих робіт та інших доказів, які підтверджували б не виконання позивачем роботи за зазначеною професією у спірні періоди до суду не надано.

У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі також - Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Пунктом 17 Постанови № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 05.08.2019, позивач за подання адміністративного позову сплатив 769,00 грн.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлена ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 24 ччастини 1 статті 4 КАС України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1921,00 грн.

Отже, судовий збір за подання даного адміністративного позову складає 768,40 грн.

Таким чином, суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 85110, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.05.2019 № 16/20 про відмову ОСОБА_1 у підтвердженні періодів роботи на пільгових умовах.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20.05.2019 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії.

Зобов`язати Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) від 25.01.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком № 2 період роботи з 01.08.1986 по 31.03.1987 на посаді слюсаря-ремонтника в Костянтинівському заводі «Автоскло» ім. К.Т. Бондарева; до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 01.04.1987 по 23.01.1992 на посаді пресувальника гарячого скла та з 24.01.1992 по 18.10.1995 на посаді засипальника шахти в Костянтинівському заводі «Автоскло» ім. К.Т. Бондарева.

Стягнути з Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 85110, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25) судові витрати у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) судові витрати у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23 вересня 2019 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець