Справа № 200/5450/19-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року справа №200/5450/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Міронової Г.М., Ястребової Л.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Донецької митниці ДФС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі № 200/5450/19-а (головуючий І інстанції Олішевська В.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Донецької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до до Донецької митниці ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення Донецької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 03.04.2019 року № UA7000000/2019/000034/2 та картки відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA40/2019/00036 (а.с. 5-10).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року позов задоволений:

- визнано протиправним та скасовано рішення Донецької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 03.04.2019 року № UA7000000/2019/000034/2;

- визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA40/2019/00036 (а.с. 179-186).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі через порушення норм матеріального та процесуального права (а.с. 192-200).

В обгрунтування доводів посилався на те, що судом не надано належної оцінки тому, що серед наданих позивачем документів відсутній банківський платіжний документ, який є основним доказом, що підтверджує митну вартість товару, а надані не містили повної інформації, яка б дозволила визнати заявлений позивачем метод визначення митної вартості за ціною угоди. Вважає, що виписка про вхідний міжнародний переказ не є банківським платіжним документом, оскільки поданий в копії, не містить печатки банку. Крім того, позивачем порушено строки оплати за транспортний засіб. Вважає, що митницею при коригуванні митної вартості дотримано вимоги ст. 64 МК України. Також зазначив, що акт огляду не є експертним висновком щодо фізичного стану автомобіля, а лише підтверджує чи відповідають відомості про нього тим, що зазначені в митній декларації.

Сторони в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини справи.

Згідно довіреності серія ННО № 151320 від 20 березня 2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області Василенко В.А., зареєстрованої в реєстрі за № 530, вбачається, що ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представляти її інтереси в державних та інших підприємствах, установах, організаціях, в тому числі в органах Державтоінспекції, органах нотаріату, митних органах, банківських органах, установах, у відповідних державних реєструючи органах, в тому числі у відповідному управлінні презентованої діяльності Головного управління національної поліції та Регіональних підрозділах, у відповідному Регіональному Сервісному Центрі МВС в МРЕВ та інших при вирішенні питань, пов`язаних з: придбанням (купівлею) на її ім`я будь - якого автомобіля на території будь - якої країни за ціну та на умовах на його власний розсуд; перегоном або транспортуванням придбаного на її ім`я автомобіля з країни його придбання до місця мешкання; митним оформленням придбаного на її ім`я автомобіля, проходження митного контролю та оформлення для цього всіх необхідних документів, поставки придбаного на її ім`я автомобіля на реєстраційний облік та отримання відповідних документів (а.с. 42-43).

Між UAB «GELGOTOS TRANSPORTAS» (далі - «Виконавець») та ОСОБА_3 (далі - «Замовник») укладений договір № С-94402 від 10.11.2017 року, відповідно до якого виконавець є власником та керуючим інтернет - сайту «ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі - Інтернет - сайт). В інтернет - сайті виконавець надає послуги по продажу транспортних засобів шляхом аукціону. Замовник має на меті придбати транспортний засіб, скориставшись послугою виконавця, наданої організаторами аукціону (а.с. 106).

ОСОБА_1 було придбано транспортний засіб марки - SKODA, модель OKTAVIA, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 у продавця - UAB Gelgotos Transportas з аукціонної площадки.

21 березня 2019 року компанією UAB Gelgotos Transportas на ім`я ОСОБА_4 був виставний рахунок на оплату (інвойс) від 21 березня 2019 року GA № 2019-00561 на суму 6499 євро автомобіль SKODA OKTAVIA, номер кузова НОМЕР_1 (а.с. 109).

3 квітня 2019 року позивачем до Донецької митниці ДФС було подано електронну митну декларацію (ЕМД) № UA700140/2019/000632, у якій для митного оформлення було пред`явлено товар: легковий автомобіль для перевезення пасажирів марка - SKODA; модель OKTAVIA; номер кузова - НОМЕР_1 ; ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ; загальна кількість місць, включаючи місце водія за документами виробника - 5 шт.; призначення: для використання по дорогах загального призначення; був у використанні; тип двигуна - дизель (а.с. 53).

Митна вартість товару за вказаною ЕМД склала 6501 євро і була визначена із застосуванням основного (першого) методу (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та на підставі цінової інформації.

Для підтвердження митної вартості декларантом до митної декларації додано наступні документи (графа 44): рахунок - фактури (інвойс) GA 2019-00561 від 21.03.2019 року, акт про проведення огляду ТЗ № UA 205010/2019/416199 від 27.03.2019 року, свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 від 21.03.2018 року, свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 від 28.02.2019 року, документи, що підтверджують митну вартість (попередній рахунок) 94402 від 21.02.2019 року, договір про надання послуг митного брокера - 1 від 13.06.2018 року, договір про надання послуг митного брокера 28.01-43/19Г від 28.01.2019 року, довіреність на ОСОБА_3 № 530 від 20.03.2019 року, цінова інформація (витяг з сайту інтернет - аукціону) від 03.04.2019 року, копія митної декларації країни відправлення 19LTKC0100EK07F8F9 від 21.03.2019 року, документ про право власності на ТЗ НОМЕР_7 від 21.03.2019 року, сертифікат відповідності UA.46Е.2860-19 від 28.03.2019 року, паспортний документ фіз.особи НОМЕР_4 від 01.06.1995 року, паспортний документ фіз.особи НОМЕР_5 від 24.02.2015 року (а.с. 44-52).

При проведенні формато-логічного контролю, а також контролю із застосуванням автоматизованої системи аналізу та управління ризиками зазначеної МД відбулось спрацювання АСАУР (витяг з АСМО «Інспектор» додається) із формуванням обов`язкових до виконання митних формальностей, у тому числі за такими кодами: 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартостi товарiв» з повідомленням «Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN-кодами: НОМЕР_1 »; 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів» з повідомленням «Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN-кодами: НОМЕР_1 ».

Відповідно до сформованих повідомлень до форм митного контролю посадовою особою митного поста «Маріуполь-спеціалізований» направлено запит № 232/вн/05-70-67-2 від 03.04.2019 року до Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання з метою вирішення питання щодо контролю митної вартості товару (а.с. 126).

Для підтвердження заявленої вартості транспортного засобу, що заявлений за митною декларацією від 03.04.2019 року № UA700140/2018/000632 у відповідності до вимог Митного кодексу України та наказу Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон» надав наступні документи: квитанція АА100019154 від 25.03.2019 року (ID5866844-481EUR(380+99+2), витяг з банку № 517 від 28.02.2019 року. Договір С-94402 від 10.11.2017 року (а.с. 34, 39-41).

3 квітня 2019 року Донецькою митницею ДФС було прийняте рішення про коригування митної вартості № UA700000/2019/000034/2, згідно з яким відповідач, застосував резервний метод визначення митної вартості товарів (метод 6), заявлену позивачем митну вартість товару у митній декларації від 03 квітня 2019 року № UA7000140/2019/000632 скоригував до рівня 10050 євро (а.с. 65-66).

В обґрунтування рішення митним органом зазначено, що в рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58,335 МК України за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів встановлено, що заявлено неповні відомості про митну вартість товарів. Враховуючи, що згідно ст. 52 МК України, декларант зобов`язаний подати органу доходів та зборів достовірні відомості про визнання митної вартості, які повинні базуватись об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню та у зв`язку з тим, що відомості не підтверджені документально метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються не може бути застосований. Джерелом інформації слугувала система оцінки транспортних засобів SCHWACKENET, www.schwackenet.de. Вартість транспортного засобу за ідентифікаційним VIN-кодом НОМЕР_1 складає 10050 євро. У органі доходів і зборів наявна інформація згідно з системною оцінкою транспортних засобів SCHWACKENET щодо вартості задекларованого транспортного засобу на рівні 10050 євро, враховуючи ідентифікаційний VIN-код ( НОМЕР_1 ) та дату першої реєстрації 05.08.2015 року, що призвело до виникнення сумніві у правильності визнання вартості транспортного засобу та до прийняття рішення про коригування митної вартості заявленої декларантом. В органах доходів та зборів наявна інформація необхідна для застосування резервного методу відповідно до статті 64 МК України.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару відповідачем видано позивачу картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA700140/2019/00036 (а.с. 16).

Відповідно до вимог частини 1 статті 246 Митного кодексу України (далі - МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно ч. 6 ст. 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом, Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Положеннями ст. 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно частини 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частина 4 ст. 58 МК України вказує, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 Кодексу).

Відповідно до статті 57 МК, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частиною другої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо, зокрема, щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 53 МК України, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У силу положень частини п`ятої статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Разом з цим, якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частини третя статті 53 МК).

Відповідно до частини 3 статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу

Згідно з частинами 1-3 статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 статті 55 МК України передбачено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів (ч. 7 ст. 55 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Спірним рішенням скорегована вартість товару, яка склала 10050 євро, при цьому джерелом інформації, яким користувався митний орган при здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару: є вартість офіційного довідника ринку Європи - каталогу Schwacke, згідно якого рівень вартості оцінюваного транспортного засобу з ПДВ склав 10050 євро (а.с. 130-131).

Суд зазначає, що каталог Schwacke не містить опцій щодо визначення вартості пошкоджених авто.

Крім того, відповідачем під час визначення митної вартості товару не враховано те, що автомобіль має пошкодження, які суттєво впливають на його вартість.

Згідно акту про проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, додаткового аркушу до акту про проведення митного огляду товарів № UA700140/2019/000632 встановлено, що транспортний засіб марки - SKODA, модель OKTAVIA, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 має пошкодження, знаки експлуатації: сколи, пошкодження ЛФП, забруднений салон, незначні смітини по кузову без пошкодження ЛФП, показник одометра 213435 (а.с. 32, 127, 128).

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що зазначені пошкодження та зім`яті частини автомобіля, пробіг значно знижують вартість авто від тієї, що вказана у каталозі Schwacke.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до такої інформації Schwacke, яка, як свідчить матеріали справи, по суті й визначила митну вартість товару, виходячи з такого.

Відповідач не обґрунтував підстави і правомірність використання у спірному випадку відомостей оціночної діяльності програмного продукту Schwacke.

За змістом пункту 5 «Джерела довідкової інформації, які можуть бути використані під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків» Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 року № 689, на який посилається представник відповідача, визначено, що під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації:

- спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС;

- спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку;

- інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів;

- інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару;

- інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи;

- інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС;

- цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством;

- інформація отримана з мережі Інтернет.

У спірних відносинах інформація з програмного продукту Schwacke від 03.04.2019 року є висновком про якісні та вартісні характеристики товару. Проте, відповідач жодним чином не аргументував наявність у Schwacke відповідної ліцензії на право здійснення будь-якої оціночної діяльності із визначення вартості транспортних засобів, в тому числі й тих, які продаються чи придбаваються у Европі. Не послався відповідач й на нормативно-правовий акт, відомчий наказ, міжурядову угоду чи міжнародний договір, які б надавали право митним органам Державної фіскальної служби України замовляти та використовувати відповідну оцінку автомобілів.

Оцінка Schwacke була здійснена без безпосереднього технічного огляду (експертизи) реального стану конкретного автомобіля, а саме, щодо наявності будь-яких технічних ушкоджень або інформацію про стан ТЗ в наслідок експлуатації.

Відповідач не довів, що така інформація про реальний стан транспортного засобу була передана для оцінки за допомогою програмного продукту Schwacke.

Наведене свідчить про недоведеність відповідачем обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не було встановлено, тобто основні документи містили всі необхідні числові дані, які необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Виходячи з встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості вказаного вище товару.

Крім того, з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів № UA700000/2019/000034/2 від 03.04.2019 року встановлено, що додаткові документи були витребувані відповідачем від декларанта у зв`язку з тим, що документи, які були подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом.

Разом з тим, у цьому рішенні відсутнє обґрунтування того, що зазначені недоліки впливають на митну вартість товару.

Суд зазначає, що розбіжності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Крім того, декларант виконав вимоги митного органу в частині подання документів щодо оплати товару, а витребувані митним органом інших документів (договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається, та рахунки на здійснення платежів третім особам на користь продавця) не були подані у зв`язку з їх відсутністю, та, на думку суду, їх неподання декларантом з об`єктивних причин не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Також суд зазначає, що методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року№1335/5/1159), визначено перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням, у якому є періодичний довідник - Eurotax, Швейцарія. Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.

Доводи відповідача про те, що позивачем порушено строки оплати за транспортний засіб, судом не приймаються, оскільки порушення таких строків не спростовують числових значень, зазначених у декларації.

Відповідно до ст. 59 Митного кодексу України митну вартість товару визначено за другорядним методом, а саме за основу її визначення взято інформацію про ринкову вартість автомобіля з інтернет джерела - електронного довідника SCHWAСКЕ.

Однак, суд вказує на протиправність зроблених митницею висновків про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом - за ціною договору.

Така протиправність, на переконання суду, обґрунтовується наданням декларантом документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Суд зазначає, що відповідач, реалізовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, регламентованого ч. 5 ст. 54 МК України, не довів перед судом наявність жодних застережень щодо застосування у спірних відносинах першого методу, визначених у частинах 1 і 2 статті 58 МК України, в тому числі в частині не підтвердження позивачем документально відповідних відомостей про митну вартість товару, чи будь-якої іншої її складової, яка є обов`язковою при відповідному обчисленні митної вартості.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протипарвним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

Скасування судом рішення органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів є підставою для скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

З урахуванням викладеного картка відмови Донецької митниці ДФС у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 3 квітня 2019 року № UA700140/2019/00036 є протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Донецької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 03.04.2019 року № UA7000000/2019/000034/2 та визнання протиправним і скасування картки відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA40/2019/00036.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Донецької митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі № 200/5450/19-а за позовом ОСОБА_1 до Донецької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 25 вересня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Г.М. Міронова

Л.В. Ястребова