Справа № 440/3213/19
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3213/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1 / звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /далі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області/ про:

- визнання протиправними дій щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії;

- зобов`язання здійснити розрахунок та нарахувати ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 26 березня 2014 року у справі №554/2969/14-а за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії та виплатити нараховану компенсацію відповідно до статті 6 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" за рахунок коштів Пенсійного фонду України /а.с. 5-8/.

Позов обґрунтований тим, що відповідно до постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 26 березня 2014 року у справі №554/2969/14-а відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року та виплачено перераховану пенсію 10 червня 2019 року. 18 червня 2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою про проведення розрахунку, нарахування та виплати їй компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії. Листом ГУ ПФУ в Полтавській області №2999/О-02 від 01 липня 2019 року позивачу повідомлено, що обов`язку щодо нарахування компенсації втрати частини доходів судове рішення не містить. З діями відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів позивач не погоджується, оскільки відповідно до частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року, вона має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії з вини відповідача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) /а.с. 2-4/.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 23-25/ зазначив, що пенсія нарахована позивачу відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, підстави для встановлення судового контролю та строку для подання звіту про виконання судового рішення відсутні.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію за віком /а.с.28-33/.

Відповідно до постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 26 березня 2014 року у справі №554/2969/14-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2014 року, позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві провести ОСОБА_1 починаючи з 01 січня 2014 року нарахування та виплату підвищення до пенсії, що передбачено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом про державний бюджет України на відповідний рік з урахуванням проведених виплат /а.с. 13-15/.

На виконання вказаного судового рішення ГУ ПФУ в Полтавській області 22 серпня 2014 року здійснено відповідний перерахунок пенсії /а.с.29-30/ та 10 червня 2019 року проведено фактичну виплату такої пенсії у сумі 1534,37 грн, що не заперечується відповідачем та підтверджено довідкою АТ КБ "ПРИВАТБАНК" №T83HS7F2BI8OUF5M від 19 липня 2019 року /а.с. 10/.

18 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою (вх.№2999/О-02 від 18 червня 2019 року), в якій просила провести розрахунок, нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії згідно з постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 26 березня 2014 року у справі №554/2969/14-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2014 року /а.с. 44/.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області №2999/О-02 від 01 липня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено, що згідно постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 26 березня 2014 року у справі №554/2969/14-а їй проведено перерахунок надбавки як дитині війни та за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року нараховано загальну суму доплати пенсії 1534,37 грн. Зобов`язання щодо нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у зазначеному рішенні суду не встановлені, а тому підстави для нарахування компенсаційних виплат відсутні /а.с.12/.

Не погодившись з діями щодо відмови відповідача у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року встановлено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року (далі - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтею 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.

Статями 3 та 4 Закону №2050-ІІІ встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2001 року прийнято постанову №159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пунктом 1 Порядку №159 визначено, що дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Із наведеного слідує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в тому числі пенсій.

Основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року у справі №21-518а14 (реєстраційний номер в ЄДРСР 42010795) та Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року у справі №681/423/15-а (реєстраційний номер в ЄДРСР 72088956), від 21 червня 2018 року у справі №523/1124/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР 74870749), від 05 жовтня 2018 року у справі №127/829/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР 76941071), від 12 лютого 2019 року у справі №814/1428/18 (реєстраційний номер в ЄДРСР 79817749) та від 08 серпня 2019 року у справі №638/19990/16-а (реєстраційний номер в ЄДРСР 83513436).

У цій справі позивач просить нарахувати компенсацію на суму пенсії, яка виплачена їй на підставі судового рішення - постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 26 березня 2014 року у справі №554/2969/14-а, залишеної без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2014 року.

Беручи до уваги те, що суму пенсії, нарахованої на виконання судового рішення вчасно не виплачено, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на одержання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії.

Таким чином, дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, які знайшли своє відображення у листі №2999/О-02 від 01 липня 2019 року, є протиправними.

Враховуючи, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, суд вважає за можливе задовольнити відповідну вимогу позивача та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована та виплачена ОСОБА_1 на підставі постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 26 березня 2014 року у справі №554/2969/14-а, залишеної без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2014 року, починаючи з 01 січня 2014 року по день фактичної виплати пенсії, тобто по 10 червня 2019 року.

Отже, позов слід задовольнити.

Оскільки позивач витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не поніс, то відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.

Клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області подати звіт про виконання судового рішення задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписом вказаної норми покладення такого зобов`язання на суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач після набрання рішенням суду законної сили буде ухилятися від вчинення дій на виконання судового рішення.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, які знайшли своє відображення у листі №2999/О-02 від 01 липня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована та виплачена ОСОБА_1 на підставі постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 26 березня 2014 року у справі №554/2969/14-а, залишеної без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2014 року, починаючи з 01 січня 2014 року по день фактичної виплати пенсії, тобто по 10 червня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк