Справа № 824/1113/19-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпечені адміністративного позову

26 вересня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/1113/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунального некомерційного підприємства "Міського клінічного пологового будинку №1", про визнання протиправними та скасування наказів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Управління забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради (далі відповідач), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунального некомерційного підприємства "Міського клінічного пологового будинку №1" (далі - третя особа), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради від 01.08.2019 року №59 "Про оприлюднення інформації про виникнення вакантних посад керівників комунальних закладів охорони здоров`я Чернівецької міської ради", яким надано до оприлюднення на офіційному сайті Чернівецької міської ради інформацію про виникнення з 01.08.2019 року вакантної посади керівника комунального закладу охорони здоров`я - генерального директора комунального некомерційного підприємства "Міський клінічний пологовий будинок №1" Чернівецької міської ради на заняття посад керівника комунальних закладів охорони здоров`я;

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради від 16.09.2019 року №78 "Про утворення конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття посади керівника комунального закладу охорони здоров`я", в частині проведення конкурсу на зайняття вакантної посади генерального директора комунального некомерційного підприємства "Міський клінічний пологовий будинок №1".

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про забезпечення адміністративного позову, шляхом заборони Управлінню забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради проводити конкурс на зайняття вакантної посади генерального директора комунального некомерційного підприємства Міський клінічний пологовий будинок № 1, та зупинення дії наказу Управління забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради від 01.08.2019 року № 59 Про оприлюднення інформації про виникнення вакантних посад керівників комунальних закладів охорони здоров`я Чернівецької міської ради та наказу Управління забезпечення медичного обслуговування у сфері охорони здоров`я Чернівецької міської ради від 16.09.2019року № 78 Про утворення конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття посади керівника комунального закладу охорони здоров`я, в частині проведення конкурсу на зайняття вакантної посади генерального директора КНП Міський клінічний пологовий будинок №1, до вступу в законну силу судового рішення.

В обґрунтування клопотання позивач зазначив, що оскаржуваними наказами, орган владних повноважень порушив його право на продовження трудового договору у формі контракту в новоутвореній установі внаслідок реорганізації установи, де позивач займає керівну посаду, відтак є наявними ознаки очевидної протиправності наказу.

Із оскаржуваних наказів відповідача від 01.08.2019 року та від 16.09.2019 року вбачається, що під час розгляду адміністративної справи, вже розпочато процедуру проведення конкурсу на заняття посади генерального директора КНП Міського клінічного пологового будинку №1. А тому, невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки фактична реалізація оскаржуваних наказів від 01.08.2019 року № 59 та від 16.09.2019 року № 78 за час розгляду адміністративної справи призведе до того, що у випадку задоволення позовних вимог та їх скасування - позивача ОСОБА_1 неможливо буде перевести в порядку реорганізації медичної установи в КНП Міський клінічний пологовий будинок №1, отже, доведеться докласти значних зусиль та понести витрати для повторного переведення та поновлення на посаді.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що ним надані належні та переконливі докази існування обставин, що в свою чергу є прямими підставами для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову у порядку, визначеному КАС України. Також позивач зазначає, що достатнім, допустимим і належним способом, який дозволить зберегти існуюче становище до звершення розгляду справи по суті позовних вимог, є вжиття заходів забезпечення шляхом заборони відповідачу проводити конкурс на заняття вакантної посади генерального директора КНП Міський клінічний пологовий будинок № 1 та зупинення дії оскаржуваних наказів до вступу в законну силу судового рішення.

На думку позивача, реалізація оскаржуваних наказів не можлива до надання судом оцінки на предмет їх правомірності, оскільки в іншому разі при задоволенні цього позову, поновити порушенні права та інтереси позивача буде неможливим або надто ускладненим. Судовий захист порушеного права має бути реальним, а не ілюзорним.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову врегульовано статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1-3 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Аналізуючи наведені позивачем обґрунтування заяви про забезпечення позову та матеріали справи вбачається, що в даному випадку відсутній факт винятковості, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи та її розгляд у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Наведеними вище нормами процесуального закону передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову і суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Варто наголосити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову та існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Відповідно до положень частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з Рекомендаціями N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятих Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.89, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Суд звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Водночас, як зазначено позивачем в позовній заяві, в провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови Чернівецької міської ради, Голови реорганізаційної комісії КМУ "Міський клінічний пологовий будинок №1", комунального некомерційного підприємства "Міський клінічний пологовий будинок №1", про визнання незаконним та скасування розпорядження Чернівецького міського голови про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і переведення у зв`язку з реорганізацією. Тобто, позивача було звільнено 24.07.2019 року з посади головного лікаря КМУ "Міський клінічний пологовий будинок №1".

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що доводи позивача в заяві про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони відповідачу проводити конкурс на заняття вакантної посади генерального директора комунального некомерційного підприємства "Міський клінічний пологовий будинок №1" та зупинення дії оскаржуваних наказів до вступу в законну силу судового рішення не є однозначними, переконливими для цілей забезпечення адміністративного позову та підлягають встановленню під час судового розгляду справи.

Перевіривши зазначені в заяві позивача про забезпечення позову доводи, на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки без розгляду справи по суті з встановленням усіх фактичних обставин справи та дослідженням доказів, що мають значення для вирішення даної справи неможливо в даному випадку забезпечити позов.

Суд вважає за необхідне зазначити і те, що застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей (обставин) та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем. Окрім цього, під час розгляду справи можуть змінитися певні обставини, які суттєво впливають на становище заявника чи можливість виконання рішення суду.

Зважаючи на суть спірних правовідносин, оцінивши доводи позивача, які викладені в заяві про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог щодо забезпечення судом даного позову. Позивачем не наведено переконливих доводів (обґрунтованих припущень), які б могли свідчити про те, що невжиття заходів, про які він просить, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, прийнятого за результатом розгляду даної справи, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення даного позову, а тому відмовляє у задоволенні такої заяви.

Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Боднарюк О.В.