Справа № 808/1920/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 808/1920/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року (суддя Лазаренко М.С., повний текст складено 13.07.2018р.) по справі №808/1920/18 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнень, просив:

визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Широківської сільської ради стосовно розгляду заяви позивача від 19.07.2017;

зобов`язати розглянути заяву позивача в порядку, передбаченому ст. 15 Закону України «Про звернення громадян»;

винести окрему ухвалу по відношенню до Широківської сільської ради про необхідність усунення причин та умов, що сприяли порушенню права позивача на законний порядок розгляду його заяви від 19.07.2017.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він має статус інваліда війни, у зв`язку з чим звернувся до Виконавчого комітету Широківської сільської ради з заявою про проведення безоплатного капітального ремонту будинку за місцем постійного проживання і реєстрації. Зазначає, що заява була прийнята відповідачем 19.07.2017, проте, станом на момент звернення з позовом до суду, заява відповідачем у встановленому порядку розглянута не була. Вважаючи, що така бездіяльність відповідача порушує його законні права та інтереси, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області щодо не розгляду у встановлені строки заяви ОСОБА_1 про проведення безоплатного капітального ремонту будинку від 19.07.2017 вх.№01-01/206;

зобов`язано Виконавчий комітет Широківської сільської ради, у місячний строк та в установленому чинним законодавством України порядку, розглянути заяву ОСОБА_1 про проведення безоплатного капітального ремонту будинку від 19.07.2017 вх.№01-01/206.

У задоволенні вимоги про винесення окремої ухвали відносно Широківської сільської ради - відмовлено.

Рішення суду, в частині задоволених позовних вимог, мотивовано встановленими

обставинами справи, які свідчать про те, що заява ОСОБА_1 про проведення безоплатного капітального ремонту будинку у встановлені строки розглянута не була, доказів протилежного суду не надано, що свідчить про наявність протиправної бездіяльності з боку Виконавчого комітету Широківської сільської ради.

Рішення суду, в частині відмови у винесенні окремої ухвали відносно Широківської сільської ради, мотивовано тим, що Широківська сільська рада не допускала порушень законодавства, оскільки така заява позивача була адресована виконавчому комітету сільської ради, який і мав обов`язок її розглянути.

Вказане судове рішення оскаржено як позивачем так і відповідачем.

В апеляційній скарзі позивач вказує на необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для винесенні окремої ухвали відносно Широківської сільської ради, оскільки повноваження виконавчого комітету щодо розгляду звернень громадян є не власними, а делегованими, у зв`язку з чим сільська рада повинна була здійснювати контроль за належним виконанням виконавчим органом делегованих йому повноважень. З цих підстав просить скасувати рішення суду, в частині незадоволених позовних вимог, та в ухвалити нове рішення, яким внести окрему ухвалу відносно Широківської сільської ради.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким залишити позов без розгляду. Такі вимоги відповідач обґрунтовує тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду із позовом. Крім цього в апеляційній скарзі відповідач висловлює свою незгоду з висновками суду першої інстанції про те, що у спірних відносинах бездіяльність допущено саме виконавчим комітетом. З цього приводу скаржник вказує на те, що виконавчий комітет є колегіальним органом і не має повноважень щодо розгляду звернень громадян. Такими повноваженнями, як зазначає відповідач, наділений Загальний відділ, який утворено та функціонує у складі виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Також відповідач посилається на те, що здійснення ремонту можливе лише за рахунок відповідної субвенції з державного бюджету, що, на його думку, свідчить про відсутність підстав для висновку про протиправну бездіяльність виконавчого комітету у спірних відносинах.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано і залишено позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду із позовом. який визначено ст..122 КАС України. Таке рішення суду апеляційної інстанції обґрунтовано тим, що позивач, оскаржуючи дії відповідача щодо не розгляду йогозаяви від 19.07.2017, про порушення прав дізнався через місяць, а до суду звернувся 25.05.2018, при чому в період з дня подання заяви до дня звернення до суду, позивач жодного разу не звертався до відповідача з проханням розглянути його заяву, та не надав доказів того, що в даний період намагався якимось чином вирішити даний спір в позасудовому порядку.

За наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 , постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Таке рішення суду касаційної інстанції обґрунтовано помилковістю висновків суду апеляційної інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення із позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 виданого 23.06.2016.

19 липня 2017 року позивач звернувся до ВК Широківської СР з заявою, в якій просив провести безоплатний капітальний ремонт будинку за місцем постійного проживання.

У зв`язку із тим, що виконавчий комітет Широківської сільської ради у строк встановлений статтею 15 Закону України «Про звернення громадян» не було розглянуто заяву ОСОБА_1 про проведення капітального безоплатного ремонту житлового будинку, позивач звернувся з даним позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №565 затверджено Порядок проведення безоплатного капітального ремонту власних житлових будинків і квартир осіб, що мають право на таку пільгу (далі - Порядок №565).

Відповідно до пункту 2 Порядку №565 безоплатний капітальний ремонт власних житлових будинків і квартир(далі - безоплатний капітальний ремонт) проводиться за місцем постійного проживання і реєстрації особи, що має право на зазначені у пункті 1 цього Порядку пільги (далі - особа, що має право на пільгу).

Відповідно до пункту 3 Порядку №565 для проведення безоплатного капітального ремонту особа, що має право на пільгу, подає до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за місцем свого постійного проживання і реєстрації письмову заяву за формою згідно з додатком 1 (далі - заява).

Пунктом 5 Порядку №565 визначено, що для вирішення питання щодо проведення безоплатного капітального ремонту орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування утворює комісію у складі спеціалістів житлово-експлуатаційних і ремонтно-будівельних організацій, представників органу, що фінансує виконання ремонтних робіт (є головним розпорядником коштів місцевого бюджету), органу технічної інвентаризації та інших уповноважених осіб.

Співголовами комісії призначаються заступник керівника органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування та керівник органу, що є головним розпорядником коштів місцевого бюджету.

Рішення про проведення безоплатного капітального ремонту приймається у місячний строк після подання заяви особою, що має право на пільгу, на підставі результатів обстеження комісією будинку, квартири. Обстеження проводиться у присутності особи, яка подала заяву.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до приписів Порядку №565, відповідач, був зобов`язаний розглянути заяву позивача про проведення капітального ремонту будинку.

Суд першої інстанції, надаючи оцінку аргументам відповідача про те, що Порядок №565 не регулює порядок надання відмови громадян у проведенні безоплатного капітального ремонту, правильно вказав на те, що порядок розгляду звернень громадян врегульовано Законом України «Про звернення громадян», а отже відповідач, у спірних відносинах, мав керуватися положеннями вказаного Закону.

Так, статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян» заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно ч.4 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, серед іншого: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Враховуючи положення Порядку №565 та Закону України «Про звернення громадян», суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що отримавши 19.07.2017 заяву ОСОБА_1 про проведення безоплатного капітального ремонту будинку у відповідача виник обов`язок протягом 30 днів розглянути відповідну заяву та прийняти обґрунтоване та вмотивоване рішення про проведення безоплатного капітального ремонту або відмову в проведенні безоплатного капітального ремонту, з посиланням на підстави відмови та порядок оскарження такої відмови.

При цьому, суд першої інстанції правильно вказав на те, що посилання відповідача щодо можливості здійснення ремонту лише за рахунок відповідної субвенції з державного бюджету, не звільняє останнього від належного розгляду звернення позивача.

Встановивши те, що заява ОСОБА_1 про проведення безоплатного капітального ремонту будинку у встановлені строки розглянута не була, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що у спірному випадку відповідачем було допущено протиправну бездіяльність і, як наслідок, правомірно зобов`язав відповідача розглянути заяву позивача.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що виконавчий комітет є колегіальним органом і не має повноважень щодо розгляду звернень громадян. Такими повноваженнями, як зазначає відповідач, наділений Загальний відділ, який утворено та функціонує у складі виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. З цих підстав відповідач вказує на те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що у спірних відносинах саме відповідачем допущено протиправну бездіяльність.

З такими аргументами відповідача суд апеляційної інстанції не може погодитися з огляду на те, що Загальний відділ є структурним підрозділом виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, про що сам і зазначає відповідач, а отже відповідач є відповідальним за діяльність своїх структурних відділів, які йому підпорядковуються. При цьому, питання, яке порушено позивачем у своєму зверненні, стосується саме повноважень відповідача, а не його структурного підрозділу - Загального відділу.

В апеляційній скарзі відповідач також зазначає про пропуск позивачем строку звернення до суду із позовом, але зазначеним обставинам (дотримання строку звернення з позовом до суду) надано оцінку судом касаційної інстанції, про що зазначено вище.

Таким чином, дослідивши аргументи відповідача, з якими він пов`язує незаконність рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Щодо апеляційної скарги позивача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч.1 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Отже, поставлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду. При цьому, вимога про постановлення окремої ухвали не є позовною вимогою, як вимога, що направлена на захист чи поновлення права особи, яка звернулася із позовом до суду.

У спірному випадку суд першої інстанції, оцінюючи аргументи позивача, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для постановлення відносно Широківської сільської ради окремої ухвали, оскільки на розгляд сільської ради не надходило звернення позивача, а отже остання не порушувала і не могла порушити права позивача у спірних відносинах. Оскільки таке звернення позивача було адресовано виконавчому комітету, то саме виконавчий комітет, як правильно зазначив суд першої інстанції, був зобов`язаний розглянути звернення позивача у спосіб та строки, які визначені Законом. Посилання позивача на те, що повноваження виконавчого комітету щодо розгляду звернень громадян є не власними, а делегованими, у зв`язку з чим сільська рада повинна була здійснювати контроль за належним виконанням виконавчим органом делегованих йому повноважень, не можуть бути підставою для висновку щодо порушення законодавства органом, який не здійснював розгляд звернення позивача, при цьому, враховуючи те, що предметом спору у цій справі є саме дотримання відповідачем порядку та строків розгляду звернення позивача, а не визначення повноважень того чи іншого органу щодо контролю за реалізацією відповідачем своїх повноважень.

Таким чином, дослідивши аргументи позивача, з якими він пов`язує незаконність рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення його апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року по справі №808/1920/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 25.09.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк