Справа № 804/16450/15
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 вересня 2019 року

Київ

справа №804/16450/15

касаційне провадження №К/9901/13495/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2019 (суддя - Боженко Н.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 (головуючий суддя - Білак С.В., судді: Малиш Н.І., Шальєва В.А.) за заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі №804/16450/15 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Євраз - Дніпровський металургійний завод" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Євраз Дніпровський металургійний завод" у грудні 2015 року звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправними дії відповідача по проведенню суми по податковому повідомленню-рішенню від 29.12.2014 № у інтегрованій картці з податку на додану вартість та зобов`язати відповідача збільшити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у сумі 6751725,44грн. помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість станом на 01.07.2015, з відображенням відповідного збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ, а також зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення по даній справі.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 13.10.2016 позовні вимоги задовольнив.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16.11.2017 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2016 залишив без змін.

Офіс великих платників податків ДФС звернувся до суду першої інстанції із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 18.01.2019 заяву відповідача залишив без задоволення.

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 10.04.2019 ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2019 залишив без змін.

Офіс великих платників податків ДФС 10.05.2019 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 за заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ухвалити нове судове рішення, яким заяву про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд ухвалою від 24.06.2019 касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 у справі №804/16450/15 за заявою про заміну сторони виконавчого провадження прийняв до розгляду та відкрив по ній касаційне провадження.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суд першої інстанції відмовляючи Офісу великих платників податків ДФС у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження виходив з того, що Офіс великих платників податків ДФС не є правонаступником Державної фіскальної служби України, що саме Офіс великих платників податків ДФС, в якому на обліку перебуває позивач, зобов`язано відобразити збільшення сум у витягу з системи електронного адміністрування податку на додану вартість, то підстав для заміни сторони виконавчого провадження відсутні. Крім того, судом зазначено, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що після заміни сторони виконавчого провадження рішення суду буде виконано належним чином.

Третій апеляційний адміністративний суд погодився із вказаними висновками та 10.04.2019 ухвалив постанову про залишення ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2019 без змін.

Офіс великих платників податків ДФС у касаційній скарзі вказує на те, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою, що збільшення в системі електронного адміністрування податку на додану вартість помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, взагалі сплачених коштів шляхом збільшення суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в реєстрі здійснювала та здійснює виключно Державна фіскальна служба України, як особа, що здійснює електронне адміністрування податку на додану вартість, ведення реєстрів платника цього податку та податкових накладних. Однак Державна фіскальна служба України не була залучена у справі ні як відповідач, ні як третя особа, внаслідок чого відсутність компетенції відповідача у справі виконати збільшення суми за позовом обумовлена відсутністю можливості втручатися в автоматизовані процеси органів казначейства.

Судами встановлено, що Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 13.10.2016 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Євраз - Дніпровський металургійний завод" задовольнив. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16.11.2017 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2016 залишив без змін. Верховний Суд постановою від 11.09.2018 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 залишив без змін.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною четвертою статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частинами першою, другою та п`ятою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Судами встановлено, що згідно з витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 18.01.2019 Офіс великих платників податків ДФС є належним чином зареєстрованою юридичною особою, жодних рішень про припинення, ліквідацію вказаної юридичної особи не прийнято.

Отже, Державна фіскальна служба України не є правонаступником Офісу великих платників податків ДФС.

Відповідно частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників

Отже, стосовно юридичних осіб правонаступництво допускається у випадку їх злиття, приєднання, поділу та перетворення.

Частиною першою статті 106 Цивільного кодексу України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Натомість, як правильно встановлено судами попередніх інстанцій Офісом великих платників податків ДФС не надано жодних доказів в підтвердження того, що Державна фіскальна служба України є її правонаступником внаслідок здійсненого злиття, приєднання, поділу або перетворення.

За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість здійснення заміни сторони виконавчого провадження.

Наведені скаржником обставини щодо зміни законодавчого регулювання щодо осіб, відповідальних за здійснення електронного адміністрування податку на додану вартість, також не є такими правовими підставами.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 349, статті 350, частинами 1, 5 статті 355, статтями 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 за заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі №804/16450/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк