Справа № 161/10870/19
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/403/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

01.07.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПП у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. На обґрунтування позову зазначив, що 16.03.2019 року старшим інспектором роти ТОР УПП у Волинській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі НК № 591034 від 16.03.2019 року, якою відносно нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП (далі - оскаржувана постанова). З оскаржуваної постанови слідує, що він, в м. Луцьку, по вул. Потебні, керуючи автомобілем марки SKODA Roomster, здійснив перетин горизонтальної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1., а також, при перевірці документів на автомобіль, не мав при собі поліса обов`язкового страхування колісних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» та 8.5.1 ПДР України. Вважає оскаржувану постанову протиправною виходячи з наступного. Так, 16.03.2019 року, він, разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 , дійсно рухався своїм автомобілем SKODA Roomster, н.з. НОМЕР_1 Федеративна Республіка Німеччина) по вул. Потебні зі сторони с. Рованці Луцького району в напрямку вул. Львівська та наближаючись до перехрестя з вул. Грабовського побачив, що із повороту зазначеної вулиці виїжджає автомобіль поліції VOLKSWAGEN Crafter синього кольору, який продовжив свій рух в попутному напрямку. Надалі, він звернув увагу на покажчик спідометру свого авто та виявив, що рух автомобіля поліції становив близько 30 км./год., а тому, за наявності приривчастої лінії дорожньої розмітки 1.6., він здійснив обгін вказаного транспортного засобу. Через незначний проміж часу його було зупинено працівниками патрульної поліції, які під час розмови повідомили, що він, при обгоні автомобіля VOLKSWAGEN Crafter, перетнув суцільну смугу дорожньої розмітки, тим самим порушивши вимоги ПДР України. На його прохання надати докази правопорушення інспектор роти ТОР УПП у Волинській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 відмовив повідомивши, що такі докази він отримає під час оскарження справи в суді. Крім того, працівник поліції поставив вимогу про надання йому свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія та страховий поліс, у відповідь на що він надав «зелену карту» (страховий поліс) на польській мові, а також страховий поліс про дозвіл на пересування по території Республіки Польща. У відповідь на зазначене, інспектор поліції повідомив, що жоден з наданих ним страхових полісів не дійсні на території України. Надалі, лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено оскаржувану постанову, при цьому жоден з доказів, який засвідчив факт вчинення правопорушення йому надано так і не було. 08.05.2019 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області по справі № 161/4846/19 за його позовом до інспектора роти ТОР УПП у Волинській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 було скасовано оскаржувану постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрито. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2019 року було скасовано вищевказане судове рішення, а в задоволенні позову було відмовлено. Постанова суду апеляційної інстанції була вмотивована тим, що інспектор поліції є неналежним відповідачем у справі, оскільки таким має бути відповідний орган Національної поліції. Враховуючи викладене, просить суд поновити строк на звернення до суду з даним позовом, визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

До вищевказаного адміністративного позову, ОСОБА_1 було долучено відповідне клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі НК № 591034 від 16.03.2019 року (а.с. 5-6).

23.07.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов на обґрунтування якого останній зазначив, що позовна заява ОСОБА_1 є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Так, 16.03.2019 року, під час здійснення патрулювання, інспектором роти ТОР УПП у Волинській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 було виявлено факт вчинення порушення вимог ПДР України, а саме: близько 02:45 год., ОСОБА_1 , в м. Луцьку по вул. Потебні, керуючи легковим автомобілем SKODA Roomster, н.з. НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., та в подальшому, при перевірці документів, не мав при собі полісу ОСЦПВВНТЗ, чим порушив вимоги п. 8.5.1 та 2.1 «ґ» ПДР України. Вважає дії інспектора поліції щодо винесення оскаржуваної постанови правомірними та такими, які відповідають нормам чинного законодавства України. Так, відеоматеріали з нагрудного реєстратора поліцейського повністю підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 перетину суцільної лінії дорожньої розмітки. Крім того, під час перевірки документів позивача на місці вчинення правопорушення було встановлено, що наданий позивачем страховий поліс не відповідає встановленій формі та вимогам, зразок якого наведений у Додатку 1 Зміненої Зведеної Резолюції щодо покращення руху автодорожнього транспорту. Враховуючи викладене, в задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі (а.с. 19-22).

Для огляду в судовому засіданні було витребувано матеріали адміністративної справи № 161/4846/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти ТОР УПП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови (далі - справа № 161/4846/19).

До початку судового засідання від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 33).

Від представника відповідача також надійшло клопотання з проханням здійснювати розгляд справи без її участі, в задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові та електронні докази по справі, враховуючи пояснення свідка, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи вищевказану норму законодавства України, суд вважає за необхідне пропущений позивачем строк на звернення до суду з даною позовною заявою поновити.

Судом встановлено, що 16.03.2019 року інспектором роти ТОР УПП у Волинській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії НК № 591034 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП (справа № 161/4846/19, а.с. 5).

З оскаржуваної постанови вбачається, що 16.03.2019 року о 03 год. 05 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Потебні, в м. Луцьку, на транспортному засобі SKODA Roomster, н.з. НОМЕР_1 , всупереч вимогам п. п. 8.5.1 та 2.1 «ґ» ПДР України, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., та в подальшому, при перевірці документів, не мав при собі полісу ОСЦПВВНТЗ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП (справа № 161/4846/19, а.с. 5).

Пунктом 8.5.1 ПДР України визначено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил..

До такої розмітки, згідно розділу 34 ПДР України відноситься, зокрема, горизонтальна розмітка 1.1. (вузька суцільна лінія), яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 2.1 «ґ» водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (редакція від 27.03.2019).

В свою чергу, диспозиція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Статтею 280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У своїй позовній заяві позивач зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень і він безпідставно притягнутий до відповідальності. У зазначений у постанові час він слідував по своїй смузі, і з метою обгону транспортного засобу, який слідував зі швидкістю менше ніж 30 км/год., а саме патрульного автомобіля, перетнув переривчасту, а не суцільну, лінію, і що страховий сертифікат «Зелена картка», який діє в тому числі на території України, він пред`являв, як і інші документи.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка інспектор роти ТОР УПП у Волинській області лейтенант поліції ОСОБА_3 суду пояснив, що 16.03.2019 року, під час здійснення патрулювання, ним було виявлено факт вчинення порушення вимог ПДР України, а саме: близько 02:45 год., водій автомобіля SKODA Roomster, н.з. НОМЕР_1 в м. Луцьку по вул. Потебні, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., у зв`язку з чим було прийнято рішення зупинити вказаний транспортний засіб. Зазначив, що момент здійснення обгону водій вказаного автомобіля - ОСОБА_1 розпочав перед пішохідним переходом, саме на суцільній лінії дорожньої розмітки, тим самим перетнувши її. Надалі, під час спілкування з позивачем та з`ясування обставин правопорушення було виявлено, що в останнього відсутній поліс ОСЦПВВНТЗ. В свою чергу надані ОСОБА_1 документи на автомобіль не відповідали встановленим вимогам чинного законодавства для транспортних засобів, які перебувають в режимі «транзиту» на території України. Вказав, що долучений до позовної заяви документ «Зелена карта» є не тим документом, який був пред`явлений позивачем на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення. Ствердив, що надані ОСОБА_1 вищезгадані документи були саме на німецькій мові, а не польській, як це зазначає останній у своєму позові. За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача була винесена оскаржувана постанова.

Об`єктивні дані, якій б свідчили про зацікавленість свідка у результаті розгляду даної справи, позивачем суду не надані. Той факт, що свідок ОСОБА_3 є співробітником поліції, сам по собі, на думку суду, не свідчить про його зацікавленість у результаті розгляду даної справи.

Зазначений свідок приведений судом до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від дачі показань за ст.ст. 384, 385 КК України, що підтверджується його підписом, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази.

Разом з тим, суд звертає увагу й на ту обставину, що в своєму адміністративному позові ОСОБА_1 зазначив про товариша - ОСОБА_2 , який перебував разом з ним на момент події, яка покладена в основу оскаржуваної постанови, однак про допит даної особи, з метою підтвердження заявлених позовних вимог, позивач клопотання не заявляв.

Крім того, обставини, зазначені позивачем в його адміністративному позові, також спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з бодікамери патрульного поліції, з якого вбачається, що надані документи для перевірки їх працівниками поліції на місці події, різняться від долученого документа, який міститься в матеріалах справи. Так, надані ОСОБА_1 документи на місці події мали розміри (приблизно) аркуша А-4, а документ, який міститься в матеріалах справи, є документом формату А-5 (а.с. 12).

Жодних доказів, які б спростовували, або ставили під сумнів достовірність доказів, наданих стороною відповідача, позивач суду не надав.

З вищезазначеного відеозапису з бодікамери патрульного поліції також слідує, що будь-яких порушень законних прав ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, за результатами якого було винесено оскаржувану постанову, судом встановлено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до УПП у Волинській області ДПП про визнання дій протиправними та скасування постанови є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст. 122, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 25 вересня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська