Справа № 448/1446/19
Суддя: Кічак Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер:448/1446/19
Провадження № 2-а/448/169/19
РІШЕННЯ

Іменем України

23.09.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Керницькій Л.М.,

учасники справи:

представник позивача Хом`як Є.Л. ,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача - адвокат Самолюк В.В.

перекладач Лисенко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська справу за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 28.03.2019 року ухвалено затримати відповідача з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Вказує, що шестимісячний термін утримання громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 в пункті тимчасового тримання іноземців, які незаконно перебувають на території України, закінчується 24.09.2019 року. Зазначає, що відносно відповідача Мостиським прикордонним загоном в межах своєї компетенції неодноразово направлялись запити щодо встановлення його особи.

Стверджує, що на даний час неможливо забезпечити ідентифікацію відповідача за таких обставин, а саме: неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, що виразилося у неодержанні Мостиським прикордонним загоном з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства документів, необхідних для ідентифікації особи, відсутність співпраці з боку відповідача, під час процедури його ідентифікації, а саме те, що відповідач не бажає повертатися до країни походження.

З огляду на наведене, просить суд продовжити строк затримання відповідача у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з метою ідентифікації на строк визначений ст.289 КАС України (шість місяців).

В судовому засіданні представник позивача Хом`як Є.Л. підтримав позовні вимоги, просить суд продовжити строк затримання відповідача з метою його ідентифікації. Зазначив, що особа відповідача по даний час не ідентифікована, відсутні відповіді з посольств та консульських установ на звернення ДПС України, а також відсутня співпраця зі сторони відповідача під час процедури ідентифікації, оскільки такий немає намірів повертатись в країну походження. Також вказав, що під час перебування в Чернігівському ПТПІ відповідач звернувся із заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту на території України, однак його звернення по даний час ще не розглянуто по суті, відтак відсутні підстави для вільного перебування відповідача на території України. З огляду на незавершеність процедури ідентифікації відповідача та відсутність рішення компетентного органу з приводу вирішення заяви відповідача про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту на території України, просить продовжити строк затримання відповідача у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні ствердив, що прибув на територію України законним шляхом та на даний час у нього дійсно відсутні документи, що посвідчують особу та документи, які дають право на перетин державного кордону України. Пояснив, що не бажає повертатися на батьківщину, оскільки був військовослужбовцем та в країні його походження існують обставини, які загрожують його життю та здоров`ю. Звернувся до органів міграційної служби з заявою про надання йому статусу біженця, рішення по якій ще не прийнято. Проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки пробув в пункті тимчасового тримання іноземців вже тривалий період часу та бажає позитивного вирішення міграційною службою питання щодо надання йому статусу біженця.

Представник відповідача - адвокат Самолюк В.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з тих підстав, що відповідач ОСОБА_2 звернувся до органів міграційної служби, такий перебуває в процедурі визнання біженцем та документований довідкою про звернення за захистом в Україні; відсутнє судове рішення про примусове видворення відповідача; позивач у шестимісячний термін не проводив ретельної процедури ідентифікації відповідача; відповідач не відмовлявся від співпраці з позивачем.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що особа яка ідентифікувала себе як громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель Ісламської Республіки Афганістан (м.Зазі Арйоб), - відповідач у справі, 06.10.2018р. законно потрапив на територію України через пункт пропуску для повітряного сполучення «Одеса-авіа».

В подальшому відповідач, перебуваючи на території України, 22.03.2019 року спільно з іншими громадянами Ісламської Республіки Афганістан незаконно перетнув державний кордон України з Республікою Польща поза пунктом пропуску в напрямку 476 прикордонного знаку, що на території Старосамбірського району Львівської області, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України».

24.03.2019р. під час проведення прикордонно-представницької зустрічі представників прикордонної служби України з представниками ПВ РП в рамках Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, яку ратифіковано Законом №116-VI від 15.01.2008р., відповідач був переданий з Республіки Польща на територію України та затриманий в пункті пропуску «Смільниця».

Постановою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 27.03.2019року відповідача визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення - перетинанні державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчиненого групою осіб, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 28.03.2019 року частково задоволено позов Мостиського прикордонного загону та ухвалено затримати громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Відповідача поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України. Під час перебування в пункті тимчасового тримання відповідач звернувся з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на території України. Заява відповідача була направлена до Управління ДМС України у Чернігівській області, 13.06.2019р. відповідачу була видана довідка про звернення за захистом №008722 з терміном дії з 13.06.2019р. по 13.07.2019р., а після цього продовжена до 05.01.2020р. На день звернення з даним позовом до суду рішення Управління ДМС України у Чернігівській області з приводу поданої відповідачем заяви - відсутнє.

Термін утримання відповідача в пункті тимчасового тримання іноземців, які незаконно перебувають на території України, визначений ст.289 КАС України, закінчується 28.09.2019 року, тобто після спливу шести місяців з часу фактичного його затримання на підставі рішення Мостиського районного суду Львівської області від 28.03.2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту поміщення відповідача до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, Мостиським прикордонним загоном неодноразово вживались заходи з метою ідентифікації відповідача, зокрема: анкетування, сканування відбитків пальців та фотографування, направлення таких матеріалів неодноразово на адресу Посольства Ісламської Республіки Афганістан в Україні, скерування відповідних запитів на адресу Посольства Ісламської Республіки Афганістан в Україні та Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України, однак на даний час Мостиським прикордонним загоном не одержано з консульських установ та країни громадянської належності відповідача документів, необхідних для ідентифікації особи.

Таким чином, відповідна інформація щодо особи відповідача на момент звернення до суду із даним позовом не отримана.

Судом також встановлено, що у відповідача відсутні документи, що посвідчують його особу та документи для перетину державного кордону України, такий не має родинних зв`язків на території України, у нього відсутні джерела для заробітку та проживання в Україні.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 28.03.2019року; копією листа Мостиського прикордонного загону ЗхРУ ДПС України щодо затримання громадян Афганістану №81/2059 від 27.03.2019р., скерованого на адресу Посольства Ісламської Республіки Афганістан в Україні; копією листа Мостиського прикордонного загону ЗхРУ ДПС України щодо направлення оригіналів дактилоскопічних карт затриманих №81/ 2096 від 29.03.2019р., скерованого на адресу заступника директора міжнародно-правового департаменту - начальнику управління у справах іноземців та адміністративного провадження ДПСУ, з якого вбачається, що зазначені документи були надіслані і на адресу відповідного диппредставництва; копією листа Мостиського прикордонного загону ЗхРУ ДПС України щодо ідентифікації громадянина Ісламської Республіки Афганістан - ОСОБА_2 №21/3018 від 06.05.2019року, скерованого на адресу Посольства Ісламської Республіки Афганістан в Україні та в Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України; повідомленням з Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Укріїні ДМС України від 17.05.2019р. №09-02/736 про факт звернення відповідача із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на території України; повідомленням з Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Укріїні ДМС України від 13.06.2019р. №09-02/899 про факт видачі відповідачу 13.06.2019р. довідки про звернення за захистом в Україні; повідомленням Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про факт звернення відповідача 13.06.2019р. із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; повідомленням з Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Укріїні ДМС України від 15.07.2019р. №09-02/1065 про продовження виданої відповідачу довідки про звернення за захистом в Україні терміном до 05.01.2020р.; іншими матеріалами справи.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч.4 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з ч.ч.11-13 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Обов`язковими умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи є одночасна наявність двох обставин, таких, як: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України регламентовано Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, яка затверджена спільним Наказом МВС України, Адміністрацією ДПС України, Службою безпеки України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року.

Згідно Розділу VI (Порядок дій з ідентифікації та документування іноземців) цієї Інструкції №353/271/150, у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу, заповнених анкет визначеного консульською установою зразка та інших відомостей про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство). У разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Згідно п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлений свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Із змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» видно що суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Відповідно до п.113 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Чахал проти Великобританії» заява №22414/93, будь-яке позбавлення волі відповідно до статті 5 п.1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виправдано, тільки поки розглядається питання про висилку. Якщо ця процедура не здійснюється з належною ретельністю, затримання перестає бути допустимим відповідно до статті 5 п.1 (f).

Щодо покликань представника відповідача з приводу відсутності судового рішення про примусове видворення відповідача за межі території України, то суд вважає за необхідне зазначити, що із змісту ст.289 КАС України слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою - про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України у випадку відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

З наведеного слідує, що можливість звернення позивача із позовом про затримання іноземця або особи без громадянства з метою його ідентифікації та (або) забезпечення видворення не обов`язково пов`язується законодавцем із наявністю такого факту, як попереднє звернення до суду з позовом про примусове видворення, адже прийняттю рішення про примусове видворення іноземця або особи без громадянства передує процедура його ідентифікації з метою встановлення обставин щодо країни походження іноземця з приводу якої обов`язковому дослідженню підлягають обставини стосовно можливість видворення такої особи саме до обумовленої країни та безпечності для особи такого видворення.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених судом обставин справи, зокрема те, що у відповідача відсутні документи, що посвідчують його особу та документи для перетину державного кордону України, останній порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, в діях відповідача вбачається системна відсутність співпраці, що виражається в категоричній відмові повертатись на батьківщину, беручи до уваги те, що позивачем вживались відповідні заходи з метою ідентифікації відповідача, однак на даний час позивачем не одержано інформацію щодо особи відповідача та процедура його ідентифікація не завершена, що в свою чергу унеможливлює перетин відповідачем державного кордону України та виїзд за межі території України, рішення компетентними органами за заявою відповідача про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на території України на день постановлення судового рішення не прийнято, - у зв`язку з чим виникає необхідність продовжити строк затримання відповідача з метою його ідентифікації.

Керуючись ст.ст.12, 241, 244-246, 289 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Продовжити строк затримання особи, яка ідентифікувала себе як громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його ідентифікації, на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з 28.09.2019 року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст.289, п.п.15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Мостиський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, місцезнаходження: вул.Я.Мудрого, 113, м.Мостиська, Львівська область, .

Відповідач: особа, яка ідентифікувала себе як громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель м .Зазі Арйоб Ісламської Республіки Афганістан.

Суддя Ю.В. Кічак

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.В. Кічак