Справа № 813/6146/15
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/6146/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Козак О.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач, ФГВФО, Фонд), в якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22.02.2016, просить:

- визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Реєстру вкладників ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб згідно з договором банківського вкладу №ДФ- від 26.01.2015;

- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб моральну шкоду в розмірі 50000 гривень.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017, в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 24.04.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 - скасовано, а справу №813/6146/15 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховного Суду в постанові від 24.04.2019 вказав про необхідність під час нового розгляду справи взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення. Зокрема, Верховний Суд вказав на необхідність правильного визначення кола відповідачів у цій справі та вирішення позовних вимог з урахуванням доводів позивача та фактичних обставин.

Після автоматизованого розподілу для розгляду справи визначено головуючого суддю Кузана Р.І.

Ухвалою від 04.06.2019 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 29.08.2019 суд повернув заяву позивача про уточнення позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та стягнення моральної шкоди - без розгляду.

Ухвалою від 29.08.2019 суд відмовив в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою від 02.09.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позивач та представник позивача під час нового судового розгляду позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог від 22.02.2016. Додатково наголосили на тому, що належним відповідачем у справі є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, вимоги до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» позивачем не заявлялись, оскільки позивач вважає протиправними дії саме Фонду. З огляду на те, що позивач вважає дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб незаконними та протиправними, просять сягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 50000 грн. Просили позов задовольнити повністю.

Відповідач участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без участі представника відповідача до суду не надходило.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням висновків Верховного Суду, суд встановив таке.

26.01.2015 позивач уклала з ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» договір банківського вкладу №ДФ-.

На виконання умов вказаного договору позивачем внесено кошти в сумі 20000 грн., що підтверджується квитанцією №157432 від 26.01.2015.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 12.02.2015 № 96 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.02.2015 № 29 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк», згідно з яким з 13.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 11.06.2015 №370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Енергобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.06.2015 №115 про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» строком на 1 рік з 12.06.2015 по 11.06.2016 (включно).

18.06.2015 опубліковано в газеті «Голос України» інформацію про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам ПАТ «Енергобанк». У зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 12.06.2015 №115 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», Фонд з 19.06.2015 розпочав виплати коштів вкладникам даного банку.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 листами від 04.06.2015, від 02.07.2015 зверталась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» з метою включення її до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У відповідь на звернення позивача Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» листами від 16.06.2015 №2024/10, №2112/10 ОСОБА_1 роз`яснено, що вона вправі заявити вимоги до уповноваженої особи протягом 30 днів з дня опублікування в офіційних джерелах інформації про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам ПАТ «Енергобанк».

В серпні 2015 року позивач звернулась до Фонду гарантування вкладів з метою отримання гарантованої суми відшкодування.

08.10.2015 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом №02-036-37252/15 повідомив позивача про те, що з огляду на відсутність інформації про неї в переліку вкладників, що переданий Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк», її не включено до Загального реєстру вкладників.

29.01.2016 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом №02-036-5671/16 повідомив позивача про те, що належна їй сума гарантованого відшкодування за вкладами ПАТ «Енергобанк» перерахована позивачу грошовим переказом. Крім цього, повідомлено, що для отримання коштів ОСОБА_1 необхідно звернутись у відділення банку з метою отримання гарантованого відшкодування за її вкладом.

На підставі заяви про виплату готівки від 05.02.2016 ОСОБА_1 виплачено гарантоване відшкодування за вкладом в ПАТ «Енергобанк» в розмірі 20142,59 грн.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач, вважає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб протиправно не включив її до Загального реєстру вкладників, а тому, вважаючи у зв`язку з цим свої права порушеними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (далі - Закон №4452-VI) установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин. (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, Закон № 4452-VI).

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.

Згідно з ст.27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Закон №4452-VI визначає порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів ФГВФО не здійснюється.

Суд звертає увагу, що складання переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, відноситься виключно до повноважень Уповноваженої особи ФГВФО. Виконавчою дирекцією ФГВФО затверджується реєстр вкладників відповідно до отриманого Переліку вкладників.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Положення № 14), Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення.

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Системний аналіз наведених правових норми дає підстави дійти до висновку про те, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Згідно з п.5 розділу ІІІ Положення №14 уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема, щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Таким чином, складання Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, відноситься виключно до повноважень Уповноваженої особи Фонду. Виконавчою дирекцією Фонду складається та затверджується загальний реєстр вкладників лише після отримання Переліку вкладників.

Тобто, передумовою для отримання ОСОБА_1 відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Енергобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, була необхідність включення позивача до Переліку вкладників саме Уповноваженою особою Фонду.

У з в`язку з наведеним, а також враховуючи висновки та мотиви, викладені Верховним Судом в постанові від 24.04.2019, судом запропоновано позивачу визначитись з колом відповідачів у цій справі та позовними вимогами до них. Проте, позивач вважає остаточними ті вимоги, які викладені нею в заяві від 22.02.2016. Проти заміни відповідача чи залучення співвідповідачем Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» позивач заперечувала, оскільки вважає, що належним відповідачем у справі має бути саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому, суд враховує, що позивачу відомі підстави для залучення до участі у справі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк», однак позовних вимог до такої особи ОСОБА_1 не заявляла.

З огляду на наведене, судом не встановлено протиправності в діях Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому в задоволенні позовної вимоги до відповідача в цій частині слід відмовити.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб моральної шкоди в розмірі 50000 грн. суд зазначає таке.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 визначено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції України судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. Дія цієї норми не поширюється на випадки заподіяння моральної шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю недержавних органів, їх посадових чи службових осіб.

При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Оскільки, позивачем не доведено протиправності дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по відношенню до ОСОБА_1 , а також не надано жодних доказів про заподіяння їй моральної шкоди та не обґрунтовано розміру такої, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимоги про стягнення з Фонду моральної шкоди в розмірі 50000 грн. необхідно відмовити.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивач жодними належними та допустимими доказами не підтвердила обґрунтованість позовних вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 , а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291, 382, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та стягнення моральної шкоди - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 27.09.2019.

Суддя Р.І. Кузан