Справа № 520/17439/19
Суддя: Коваленко О. Б.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/365/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Коваленко О.Б.

за участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Козіна Євгенія Вадимовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Козіна Євгенія Вадимовича, про скасування постанови серія АР 3642864 про накладення адміністративного стягнення,в якому просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 16.07.2019 року у відношенні громадянина ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 16.07.2019 року поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Козін Євгеній Вадимович виніс стосовно позивача постанову про адміністративне правопорушення передбачене ст.126 ч 1 КУпАП. Позивач не погоджується з постановою, вважає, що винесена безпідставно та не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Коваленко О.Б.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Коваленко О.Б. від 14.08.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Козіна Євгенія Вадимовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Відповідач поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Козін Євгеній Вадимович до суду відзив не надавав.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надав до суду відзив та матеріали відеофіксації.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до матеріалів справи, 16.07.2019 року, знаходячись на службі, під час патрулювання та нагляду за дорожнім рухом інспектором 1-ї роти 3-го батальйону УПП в Одеській області ДПП Козіним Є.В. виявлено порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «TOYOTA COROLLA» н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , який приблизно о 23:10 год в м. Одеса, порушив вимоги дорожнього знаку 5.18 «Рух по смузі» та здійснив поворот ліворуч на вул.Фонтсінська дорога зі смуги для руху праворуч на вул.Гагаріна, чим порушив п.п. 8.4 «r» ПДР України та не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним, засобом, відповідної категорії «В» та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.2.4 «а» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.І cт 126 Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У відповідності до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити "за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

П.8.4 ПДР України передбачає групи дорожніх знаків, а п.«г» даного пункту зазначає, що інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів або скасовують деякі обмеження.

Відповідно до розділу 33 ПДР дорожній знак 5.18 «Напрямок руху по смузі» показує дозволений напрямок руху по смузі.

Відповідно до п. 3.7 ГОСТ ДСТУ 4100-2014. ЗНАКИ ДОРОЖНІ Загальні технічні умови. Правила застосування, на знаках 5.18 зображення (положення) стрілок (основного напрямку руху) має відповідати реальному плануванню перехресть, вимогам напрямків або схемі руху. Пункт 3.10 цього стандарту, вказує, що зображені стрілками на знаках 5.16, 5.18 напрямки руху повинні чітко відображати дозволені напрямки руху за смугами відповідно до конкретної схеми організації дорожнього руху. Відповідно до п. 10.7.17 дія знаків 5.16, 5.18, установлених перед перехрестям, поширюється на перехрестя, якщо знаки 5.16, 5.18, установлені на перехресті, не дають інших вказівок.

Відповідно до ч. 1 ст.122 КпАП України передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Працівники патрульної поліції відреагували на це правопорушення та зупинили позивача для з`ясування причин порушення ним Правил дорожнього руху та вирішення питання стосовно притягнення чи не притягнення його до адміністративної відповідальності.

Представившись та роз`яснивши позивачу причину зупинки, інспектор пред`явив вимогу надати посвідчення водія та документи на транспортний засіб, на що водій відмовився.

Відповідно до п.п. «а» пункту 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1., а саме :

а)посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б)реєстраційний документ на транспортний засіб

Вказані норми визначають безумовний обов`язок водія при керуванні транспортним засобом мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП України передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення

водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За дане правопорушення відповідачем відносно позивача було винесено постанову про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення вимог ч.1 ст. 126 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 p., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт порушення ПДР позивачем підтверджується відеозаписом з відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі.

Відеозаписом зафіксовано процес розгляду справи інспектором. З якого чітко вбачається, що позивач не виконав вимоги п.2.4а ПДР України та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ па транспортний засіб.

Так, особу водія було встановлено згідно бази даних МВС України, після чого роз 'яснено права відповідно до ст.268КУпАП.

Під час розгляду справи позивач не виявив бажання надати будь-які письмові пояснення та клопотання.

Що стосується заявленого позивачем усного клопотання про надання права скористатися правовою допомогою, то воно було розглянуто інспектором, який запропонував водію скористатися правовою допомогою на місці розгляду справи.

При цьому користуватися правовою допомогою є правом особи, стосовно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, а процес реалізації такого права не включає в себе задоволення чи відхилення такої заяви (клопотання) уповноваженим органом (посадовою особою). Позивач міг скористатися правовою допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права, зокрема, за допомогою засобів телефонного зв`язку, викликати такого фахівця на місце розгляду справи тощо.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача інспектором патрульної поліції було винесено постанову, зі змістом якої позивача було ознайомлено та роз`яснено права та строки її оскарження.

Щодо правомірності дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в

межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадках, зокрема, - якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; - якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; - якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 цього ж закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Слід зауважити, що відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до п.1 р.ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у рішенні Конституційного суду України № 5- рп/2015 від 26 травня 2015р. питання, необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення " визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Тобто під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову як на місці вчинення адміністративного правопорушення, так і за місцем (що фактично визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція Управління патрульної поліції в Одеській області) без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

Твердження позивача, що інспектором не було проведено розгляд справи щодо зазначеного вище правопорушення не відповідають дійсності та повністю спростовуються наданими відеозаписами.

Як вбачається з цих відеозаписів при винесенні постанови інспектором не було вчинено дій щодо порушення вимог щодо процедури розгляду справи та не було проігноровано порядок встановлений ст.ст. 278,279 КУпАП.

Також слід зазначити, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Частиною 4 статті 161 КАС України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що постанова серії АР 3642864 у справі про адміністративне правопорушення від 16.07.2019 р. повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою. Внаслідок чого, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 77, 160-163, 241-246, 257-262, 286, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Козіна Євгенія Вадимовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 26.09.2019 року.

Суддя Коваленко О. Б.