Справа № 334/1592/17(2-а/334/10/19)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 334/1592/17(2-а/334/10/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

за участю: представника позивача Харламова Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області

на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2019 року, (суддя суду першої інстанції Гнатюка О.М.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя, в адміністративній справі №334/1592/17 (2а/334/10/19) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

14.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати незаконною та скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції Запорізької області №19 по справі про адміністративне правопорушення від 06.03.2019 року, провадження у справі закрити.

В обґрунтування адміністративного позову ОСОБА_1 зазначив, що ГО «Клуб шанувальників активного відпочинку «Орбіта» здійснила реконструкцію елементу благоустрою без знесення (перенесення) інших споруд чи комунікацій, що у відповідності до п. 18 Переліку об`єктів будівництва, віднесено до об`єктів проектування яких здійснюється без надання містобудівних умов та обмежень, відтак, позивач не повинен був як проектувальник здійснювати проектування з отриманням містобудівних умов та обмежень. Також, позивач зазначив, що вчинене ним правопорушення має одноразовий, а не триваючий характер, тому в силу приписів ст. 38 КУпАП позивача притягнуто до адміністративної відповідальності із порушенням двомісячного строку з моменту його вчинення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено: скасовано постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції Запорізької області №19 від 06.03.2017 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 96-1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позиція позивача, з якою погодився суд першої інстанції, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не є можливим, внаслідок спливу двох місяців з моменту вчинення адміністративного правопорушення є помилковою. На думку відповідача вчинене позивачем адміністративне правопорушення полягає у розробленні проектної документації без урахування містобудівної документації та вихідних даних та передачі цих документів замовнику. Відповідач вважає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є триваючим, тому відповідачем правомірно прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення протягом двох місяців з моменту виявлення правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами підтверджено, що 24.02.2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Масловим Максимом Сергійовичем у присутності ОСОБА_1 відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та статей 254, 255, 256 КУпАП складено протоколом про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про те, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті «Реконструкція бризкального басейну під павільйон для виставки товарів народної творчості по вул. Лермонтова, 9 у м. Запоріжжі » виявлено правопорушення: проектна документація на будівництво об`єкту «Реконструкція бризкального басейну під павільйон для виставки товарів народної творчості по вул. Лермонтова, 9 у м. Запоріжжі» розроблена головним інженером проекту ОСОБА_1 без урахування вимог містобудівної документації та вихідних даних, а саме без містобудівних умов і обмежень, що є порушенням ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності, п. 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 року №45, п. 4.1 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», відповідальність за встановленні правопорушення передбачена ч. 1 ст. 96-1 КУпАП.

06.03.2017 року головним інспектором будівельного накладу інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Масловим Максимом Сергійовичем за наслідками розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення №19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 96-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 15300 грн..

Вважаючи постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем дійсно було складено проектну документацію із порушенням ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 року №45, п. 4.1 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», однак в силу приписів ст. 38 КУпАП позивача не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 96-1 КУпАП, у зв`язку зі спливом двомісячного строку з моменту вчинення позивачем правопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на викладене.

У відповідності до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

У відповідності до п. 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 року №45, в редакції чинній станом на час виникнення спірних відносин, проектна документація на будівництво об`єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проектування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі вимог доступності для інвалідів та інших маломобільних груп населення. При проектуванні об`єктів експериментального будівництва враховуються також індивідуальні технічні вимоги та вимоги державних будівельних норм щодо науково-технічного супроводу.

Згідно п. 4.1 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», проектна документація для будівництва має відповідати положенням законодавства, вимогам містобудівної документації, будівельних норм, стандартів та правил.

Встановлені обставини справи свідчать, що в супереч зазначеним вище нормам права позивач при розробленні проектної документації на об`єкт будівництва «Реконструкція бризкального басейну під павільйон для виставки товарів народної творчості по вул. Лермонтова, 9 у м. Запоріжжі» не врахував вимог містобудівної документації та вихідних даних, а саме без містобудівних умов і обмежень та передав замовнику цю проекту документацію.

Також, як видно з матеріалів справи під час розгляду адміністративної справи №808/742/17 судом встановлено, що за результатами проведеної перевірки Департаментом ДОБІ у Запорізькій області встановлено, що в декларації про початок будівництва на об`єкті «Реконструкція бризкального басейну під павільйон для виставки товарів народної творчості по вул. Лермонтова, 9 у м. Запоріжжі » зазначено недостовірні дані, а саме вказано про відсутність необхідності в отриманні містобудівних умов та обмежень. Судами встановлено, що відповідно до технічної документації об`єкта та висновку експертного будівельно-технічного дослідження №2-17 від 03.04.2017 року забудовником було проведено фактично будівництво нового об`єкту з фундаментом. Із проектної документації щодо реконструкції бризкального басейну та матеріалів технічної інвентаризації вбачається, що при реконструкції об`єкта під павільйон для виставки товарів народної творчості відсутнє збереження елементів несучих та огороджувальних конструкцій. Таким чином, суди дійшли висновку, що для об`єкту будівництва «Реконструкція бризкального басейну під павільйон для виставки товарів народної творчості по вул. Лермонтова, 9 у м. Запоріжжі » необхідно отримання містобудівних умов та обмежень, оскільки фактично проведені будівельні роботи не відповідають ознакам реконструкції МАФ, визначеної п. 18 Переліку №109.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_1 не було спростовано обставин, встановлених під час розгляду справи №808/742/17 щодо необхідності врахування під час проектування об`єкту містобудівних умов та обмежень, тому суд апеляційної інстанції, з урахуванням вищевикладеного, погоджується з висновками суду першої інстанції, що під при виготовленні проектної документації позивачем, як головним інженером проекту, було порушено вимоги ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 року №45, п. 4.1 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

В свою чергу, судом першої інстанції вірно зазначено про неможливість накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 96-1 КУпАП в силу приписів ст. 38 КУпАП.

Так, згідно ч. 1 ст. 96-1 КУпАП, передача замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів, будівельних норм, стандартів і правил, у тому числі щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, передбачення приладів обліку води і теплової енергії, а також заниження класу наслідків (відповідальності) об`єкта - тягнуть за собою накладення штрафу на головного архітектора проекту, головного інженера проекту, експерта, інших відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат, від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно абз. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно з пунктом 7 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Як вбачається зі змісту статті 38 КУпАП, початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

КУпАП не містить визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02.08.2013 № 6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Як видно з диспозиції ч. 1 ст. 96 -1 КУпАП України, вона передбачає відповідальність саме за передачу замовнику проектної документації, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів, будівельних норм, стандартів і правил, у тому числі щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, передбачення приладів обліку води і теплової енергії, а також заниження класу наслідків (відповідальності) об`єкта.

Отже, саме передача проектної документації, яка не відповідає вимогам Закону, замовнику, обумовлює порушення, що завершене, воно не призводить до тривалого та безперервного невиконання винною особою будь-яких своїх обов`язків, та не зумовлює тривалого наявного протиправного стану.

Таким чином, передбачене ч. 1 ст. 96-1 КУпАП правопорушення є разовим та відповідальність за нього має бути застосована протягом двох місяців з моменту його вчинення.

Як видно з видаткової накладної б/н передача позивачем робочого проекту замовнику відбулась 20.10.2016 року, відтак станом на 06.03.2017 року - час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96-1 КУпАП сплинив.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 06.03.2017 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача у зв`язку з закінченням строків для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування рішення суду - відсутні.

Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2019 року в адміністративній справі №334/1592/17 (2а/334/10/19) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай