Справа № 825/2042/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Заяць О.В.,
судді: Соломко І.І., Лобан Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Справа № 825/2042/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України

в Чернігівській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про:

- визнання неправомірним та скасування рішення Ніжинського ОУПФУ від 05.04.2018 р. № 2075/04/12 про відмову позивачу у перерахунку пенсії;

- зобов`язання Ніжинського ОУПФУ призначити та виплачувати позивачу пенсію на рівні з військовослужбовцями строкової служби, відповідно до п. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України № 851 та ст. 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 01.10.2017 р.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року, яке набрало законної сили 12 червня 2018 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС поза межами проходження ним дійсної строкової служби, а тому він не має права на перерахунок пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

23.05.2019 р. позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд зазначеного рішення суду за виключними обставинами, яка вмотивована тим, що рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. № 1-р(ІІ)2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) визнано неконституційним словосполучення «дійсної строкової», що міститься у ч. 3 ст. 59 Зaкoну № 796-ХІІ та застосовується як критерій для визнання права особи на обчислення пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року зазначену заяву позивача було задоволено частково, рішення суду, щодо перегляду якого позивач звернувся з цією заявою, скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково: зобов`язано відповідача, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснити з 25.04.2019 р. перерахунок позивачу пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Постановляючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що наведені заявником обставини, у відповідності до ст. 361 КАС України, надають достатні правові підстави для ухвалення за його позовом нового рішення про часткове задоволення заявлених ним позовних вимог з дати ухвалення КСУ рішення у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), тобто з 25.04.2019 р.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення його заяви в повному обсязі, зазначаючи, що рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. № 1-р(ІІ)2019 у справі № 3-14/2019(402/19, 1737/19) визнано неконституційним словосполучення «дійсної строкової», що міститься у ч. 3 ст. 59 Зaкoну № 796-ХІІ та застосовується як критерій для визнання права особи на обчислення пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, а тому він має право на відповідний перерахунок його пенсії з моменту порушення його прав.

При цьому, апелянт наполягає на тому, що відповідач не реагує на зазначене рішення КСУ, що КСУ встановлено неправильне тлумачення судовими норми ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ і що неконституційність цієї норми встановлена КСУ, що виконання рішення суду є невід`ємною частиною судового розгляду, що заповнення правової прогалини може здійснюватися судами за допомогою принципу «ad hoc», що в судів виникла унікальна можливість виправити помилку та застосувати рішення КСУ № 1-р(ІІ) 2019, що дана заява ним подана для відновлення юридичного стану, щоб рішення КСУ не було ілюзорним та декларативним, а також зазначає, що держава несе перед людиною відповідальність.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення його заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2019 р. було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на тому, що на момент виникнення спірних правовідносин були відсутні правові підстави для здійснення відповідного перерахунку пенсії позивача і що рішення КСУ, на яке він посилається, прийнято значно пізніше.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 р. здійснено заміну відповідача на його правонаступника в порядку ст. 52 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог у даній справі є рішення Ніжинського ОУПФУ від 05.04.2018 р. № 2075/04/12 щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ за період з 01.10.2017 р.

Позов у даній справі подано 16.05.2018 р. та 12.06.2018 р. розглянуто судом першої інстанції.

Підставою для відмови позивачу в задоволенні його позовних вимог стало те, що він приймав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС не в період дійсної строкової служби, що є обов`язковим критерієм за ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних у цій справі правовідносин та їх вирішення судом.

25.04.2019 р. Конституційним Судом України прийнято рішення від 25.04.2019 р. № 1-р(ІІ)2019 у справі № 3-14/2019(402/19, 1737/19), яким визнано неконституційним словосполучення «дійсної строкової» та визначено, що воно втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1, п. 1 ч. 5, ч. 6 ст. 361 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

При перегляді судового рішення за виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, словосполучення «дійсної строкової», закріплене у ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, втратило чинність з 25.04.2019 р. На час виникнення спірних у цій справі правовідносин за період з 01.10.2017 р. дана норма Закону у вказаній частині неконституційною не визнавалася і була застосована відповідачем та судом першої інстанції при вирішенні спору по суті в редакції, чинній, зокрема в період з 01.10.2017 р. по 12.06.2018 р.

Таким чином, з 25.04.2019 р. законодавство, яким регулюються спірні правовідносини, змінилося, і в разі звернення позивача до Ніжинського ОУПФУ на підставі вищезазначеного рішення КСУ між сторонами виникнуть нові правовідносини, що виходять за межі вимог та підстав позову, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, що переглядається.

Зазначені обставини, у відповідності до ч. 6 ст. 361 КАС України, виключають правові підстави для перегляду рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у цій справі за виключними обставинами.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 15.05.2019 р. по справі № 640/20317/16-а, висновки якого, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковими для врахування колегією суддів при розгляді даної заяви.

Крім того, колегія суддів також приймає до уваги висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 28.11.1999 р. по справі «Брумареску проти Румунії» та від 24.07.2003 р. по справі «Рябих проти Росії», відповідно до яких одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Доводи апелянта про те, що рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. № 1-р(ІІ)2019 у справі № 3-14/2019(402/19, 1737/19) визнано неконституційним словосполучення «дійсної строкової», що міститься у ч. 3 ст. 59 Зaкoну № 796-ХІІ та застосовується як критерій для визнання права особи на обчислення пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, а тому він має право на відповідний перерахунок його пенсії, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на вищезазначене.

Посилання апелянта в його скарзі на практику ЄСПЛ, зокрема рішення у справах «Іммобільяре Саффі», «Федоренко проти України», апеляційний суд приймає до уваги, але зазначає, що правові висновки Європейського суду з прав людини у зазначених справах стосуються інших обставин, які є відмінними від правовідносин, виниклих у цьому спорі у зв`язку з прийняттям КСУ рішення від 25.04.2019 р. № 1-р(ІІ)2019.

Твердження апелянта про те, що заповнення правової прогалини може здійснюватися судами за допомогою принципу «ad hoc», що в судів виникла унікальна можливість виправити помилку та застосувати рішення КСУ № 1-р(ІІ) 2019, що дана заява ним подана для відновлення юридичного стану, щоб рішення КСУ не було ілюзорним та декларативним, а також зазначає, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вчинення будь-якої процесуальної дії та/або прийняття будь-якого судового рішення повинно ґрунтуватися на нормах чинного законодавства та не може бути довільним.

При цьому, аналізуючи всі доводи апелянта, судова колегія також враховує, що в рішенні ЄСПЛ від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви позивача про перегляд судового рішення в цій справі за виключними обставинами.

Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року - скасувати, у задоволенні заяви позивача про перегляд судового рішення за виключними обставинами - відмовити, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року - залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 361, 368, 369 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року - залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 25 вересня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: