Справа № 640/21879/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Кайзер» від імені та в інтересах якого діє товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ХОК КЕПІТАЛ» до Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Кайзер» від імені та в інтересах якого діє товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ХОК КЕПІТАЛ» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 04 грудня 2018 року №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України та на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 19 жовтня 2018 року №15741 відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Кайзер» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 10.11.2016 року по 31.12.2017 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 10.11.2016 року по 31.12.2017 року.

За результатами перевірки складено акт від 19.11.2018 року №1365/26-15-14-06-02-10/40952820 (далі - акт перевірки).

У висновках акту перевірки від 19.11.2018 року зазначено про порушення позивачем підпункту 16.1.6 пункту 16.1 статті 16, пункту 30.6 статті 30 Податкового кодексу України, а саме: не подано звіти податкової пільги за 2016 рік, І квартал 2017 року, півріччя 2017 року, 9 місяців 2017 року, 2017 рік.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки позивачем подано до Головного управління ДФС у м.Києві заперечення.

Листом від 30.11.2018 року №114518/10/26-15-14-06-02 повідомлено позивача, що висновки акту за результатами розгляду заперечень позивача залишені без змін.

В подальшому позивачем отримано податкове повідомлення - рішення від 04 грудня 2018 року №, яким до позивача застосовано штраф в сумі 850,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Водночас, підпунктом 16.1.6 вказаної статті передбачено обов`язок платника податків подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб`єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку).

За визначенням, наведеним у пункті 30.1 статті 30 Податкового кодексу України, податковою пільгою є передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Згідно пунктів 30.2, 30.6 статті 30 Податкового кодексу України підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Суми податку та збору, не сплачені суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, обліковуються таким суб`єктом - платником податків. Облік зазначених коштів ведеться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пункт 30.9 цієї статті визначає, що податкова пільга надається шляхом: а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору; б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору; в) встановлення зниженої ставки податку та збору; г) звільнення від сплати податку та збору.

Відповідно до пункту 2 Порядку обліку сум податків та зборів, не сплачених суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 1233 від 27.12.2010 року (далі - Порядок №1233) суб`єкт господарювання, що не сплачує податки та збори у зв`язку з отриманням податкових пільг, веде облік сум таких пільг та складає звіт про суми податкових пільг (далі - звіт) за формою згідно з додатком до Порядку №1233.

Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що звіт подається суб`єктом господарювання за три, шість, дев`ять і дванадцять календарних місяців за місцем його реєстрації протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового періоду. У разі коли суб`єкт господарювання пільгами не користується, звіт не подається.

Відповідно до пункту 8 Порядку №1233 податкові пільги визначаються за операціями з постачання товарів та/або послуг, що є об`єктами обкладення податком на додану вартість і відповідно до Податкового кодексу України та міжнародних договорів України, ратифікованих Верховною Радою України, звільнені від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою, а також тих, до яких застосовані спеціальні режими оподаткування в галузі сільського господарства.

Отже, суб`єкти господарювання, які користуються пільгами і не сплачують до бюджету суми податків/зборів, повинні вести облік податкових пільг. Такий облік ведеться відповідно до Порядку №1233.

Крім того, на суб`єкта господарювання покладений обов`язок звітувати про це перед контролюючими органами, подаючи звіт про суми податкових пільг. Форму Звіту наведено в додатку до Порядку № 1233. На підставі такої звітності податкові органи, у свою чергу, ведуть облік-контроль податкових пільг.

При цьому, даним Порядком визначено, що звіт про суми податкових пільг подається суб`єктом господарювання за операціями з постачання товарів та/або послуг, що є об`єктами обкладення податком на додану вартість та які звільнені від оподаткування, або оподатковуються за нульовою ставкою.

В Акті перевірки зазначено, що за період з 01 листопада 2016 року по 31 грудня 2017 року АТ «Кайзер» задекларовано податок на прибуток у сумі 0 грн., оскільки АТ «Кайзер» звільнено від оподаткування на підставі підпункту 141.6.1 пункту 141.6 статті 141 Податкового кодексу України.

Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 10.11.2016 року по 31.12.2017 року не встановлено його заниження чи завищення.

При цьому контролюючим органом встановлено, що АТ «Кайзер» не подано звіти про податкові пільги за 2016 рік, І квартал 2017 року, півріччя 2017 року, 9 місяців 2017 року, 2017 рік.

Позивачем факт неподання таких звітів не заперечується, проте наголошується, що він є інститутом спільного інвестування, а тому не має подавати звіти про податкові пільги.

Підпунктом 141.6.1 пункту 146.6 статті 146 Податкового кодексу України передбачено, що звільняється від оподаткування кошти спільного інвестування, а саме: кошти, внесені засновниками корпоративного фонду, кошти та інші активи, залучені від учасників інституту спільного інвестування, доходи від здійснення операцій з активами інституту спільного інвестування, доходи, нараховані за активами інституту спільного інвестування, та інші доходи від діяльності інституту спільного інвестування (відсотки за позиками, орендні (лізингові) платежі, роялті тощо)).

Суд першої інстанції правильно зазначив, що позивач як юридична особа, в даному випадку не звільнений від сплати податку на прибуток підприємств, звільненими від оподаткування є лише кошти спільного інвестування, які у розумінні пункту 30.1 статті 30 Податкового кодексу України не є податковою пільгою.

Оскільки кошти спільного інвестування не є податковою пільгою, тому і звіт про суми податкових пільг позивачем до податкового органу правомірно не подавався.

Враховуючи наведені обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем було безпідставно нараховано позивачу штраф в сумі 850,00 грн., що свідчить про протиправність та наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 04 грудня 2018 року №.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І.Мєзєнцев