Справа № 620/1309/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1309/19 Головуючий у 1 інстанції: Лобан Д.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Карпушової О.В. Кучми А.Ю. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Чернігівській області на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року у справі за заявою Приватного акціонерного товариства "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" про розстрочення виконання судового рішення за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Чернігівській області до Приватного акціонерного товариства "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" про стягнення податкового боргу по орендній платі з юридичних осіб, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління ДФС у Чернігівській області звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" про стягнення податкового боргу по орендній платі з юридичних осіб.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року позов задоволено повністю. Стягнуто з відкритих рахунків в установах банку приватного акціонерного товариства "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" податковий борг по орендній платі з юридичних осіб (місцевий бюджет 50) в сумі 2 666 299,71 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року заяву Приватного акціонерного товариства "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" про розстрочення виконання рішення суду - задоволено частково. Розстрочено виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі № 620/1309/19 на десять місяців та зобов`язано приватне акціонерне товариство "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" сплатити на користь Головного управління ДФС у Чернігівській області заборгованість податкового боргу по орендній платі з юридичних осіб: - до 31.08.2019 - 266629,97 грн; - до 30.09.2019 - 266629,97 грн; - до 31.10.2019 - 266629,97 грн; - до 30.11.2019 - 266629,97 грн; - до 31.12.2019 - 266629,97 грн; - до 31.01.2020 - 266629,97 грн; - до 29.02.2020 - 266629,97 грн; - до 31.03.2020 - 266629,97 грн; - до 30.04.2020 - 266629,97 грн; - до 31.05.2020 - 266629,97 грн.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - Головне управління ДФС у Чернігівській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні заяви, при цьому апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що ПАТ "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" не платить розстрочений борг, термін сплати якого настав і минув.

16 вересня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Приватного акціонерного товариства "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року позов Головного управління ДФС у Чернігівській області задоволено повністю. Стягнуто з відкритих рахунків в установах банку приватного акціонерного товариства "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" податковий борг по орендній платі з юридичних осіб (місцевий бюджет 50) в сумі 2 666 299,71 грн.

Рішення суду набрало законної сили 26.07.2019 р.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 статті 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, з урахуванням можливої наявності обставин.

При цьому, вирішуючи питання про відстрочку виконання судового рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк тощо.

При цьому, згідно з ч.4 ст.378 КАС України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналогічні вимоги містяться і в частині 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, процесуальне законодавство визначає підстави та порядок відстрочення або розстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі з метою створення оптимальних умов для належного та якісного його виконання. При цьому, підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим судом способом.

Факт наявності таких обставин має підтверджуватись певними доказами, як це встановлено положеннями статей 72-77 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на час звернення до суду першої інстанції із заявою про розстрочення виконання рішення суду ПАТ "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" перебуває в складному матеріальному становищі. Так, протягом жовтня 2016 року - квітня 2019 року протиправно зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 2410 від 26.03.2001 р., власником якого є відповідач. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.08.2018 р. у справі № 826/8668/17 визнано протиправним та скасовано в частині зупинення дії вказаного дозволу, та лише у квітні 2019 року Держгеонадра України поновлено дію спеціального дозволу.

Згідно зі звітом про фінансові результати станом на 30.06.2019 р., заявник є підприємством зі збитком 41846 грн (а.с. 89-90).

Відповідно до довідок банківських установ станом на 25.07.2019 р. на рахунках ПАТ "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" відсутні обігові кошти (а.с. 91, 92, 93-94).

Таким чином, заявником наведено конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення та ним надано вищевказані докази на підтвердження наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що сплата всієї суми заборгованості по податку по орендній платі з юридичних осіб може призвести до зупинення діяльності ПАТ "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" та його неплатоспроможності, що, в свою чергу, зробить неможливим погашення заборгованості за іншими платежами, податками та зборами, спричинить звільнення працівників і може призвести до банкрутства.

Також, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що зазначені заявником обставини, які обумовили подання заяви про розстрочення виконання судового рішення є винятковими, та вказують на неможливість виконання рішення у добровільному порядку.

Доводи апелянта про те, що ПАТ "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" вже має рішення про розстрочення боргу у іншій справі, однак не виконує його, додатково свідчать про тяжкий фінансовий стан підприємства.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач повідомив про те, що зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами майже на три роки унеможливили здійснення господарської діяльності та отримання доходу, проте, на даний час, підприємством вживаються всі можливі заходи спрямовані на погашення заборгованості, що підтверджується копіями платіжних доручень про погашення заборгованості.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно задоволено заяву ПАТ "Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів" та розстрочено виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 р. на 10 (десять) місяців - до 31.05.2020 р.

Щодо інших доводів апелянта, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями ст.ст. 250, 272, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Чернігівській області залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Карпушова О.В. Кучма А.Ю.

Повний текст постанови виготовлено 24.09.2019 року