Справа № 500/3908/19
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/3908/19
Провадження № 2-а/500/114/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Петрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Харківській області Окара Олександра Васильовича, третя особа - відділ з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1131241 від 07.05.2019 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Харківській області Окара Олександром Васильовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного штрафу у розмірі 425 грн.

Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що 07.05.2019 року інспектор поліції незаконно виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ №1131241 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення п. 2.1 Правил дорожнього руху України, а саме за керування транспортним засобом з непристебнутими пасками безпеки в авто, яке обладнане засобами пасивної безпеки та не пред`явив чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Проте, з зазначеною постановою позивач не згоден та зазначив, що він був зупинений відповідачем з підстав: «Операція нерест» з вимаганням пред`явити документи. Після того, як він повідомив відповідачу, що названа ним причина для зупинки відсутня у вичерпному переліку причин зупинки, які перелічені у ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», а тому підстав для перевірки документів у нього не має, відповідач безпідставно звинуватив його в тому, що він керував транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки. Але ж, він керував транспортним засобом та був пристебнутий ременем безпеки, тому попросив відповідача надати йому докази, на яких ґрунтується його звинувачення. Відповідач відмовив надати будь-які докази вчинення ним правопорушення та почав вимагати поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач наполягав на тому, що у відповідача відсутні будь-які підстави для перевірки документів. Проте відповідач виніс оскаржувану постанову. Крім того, поліцейський порушив процедуру накладення стягнення: інспектор не повідомив про розгляд адміністративної справи, не вказав про час і місце розгляду справи, не роз`яснив права, не надав доказів порушення ПДР як законної підстави зупинки, не надав можливості користуватися правовою допомогою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач інспектора роти № 2 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Харківській області Окара О.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив.

Представник третьої особи - відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав письмову заяву в якій зазначив про неможливість прибути у судове засідання, зазначив що заперечує проти задоволення адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У оскаржуваній постанові від 07.05.2019 року зазначено, що 07 травня 2019 о 12:06:25 год. в с. Саф`яни М15, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом CONVOY д/н НОМЕР_1 був не пристебнутий пасками безпеки в авто, яке обладнане засобами пасивної безпеки та не пред`явив чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1.г Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно п. 2.1.г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собічинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

В свою чергу, згідно п. 2.3.в Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Частина 5 статті 121КУпАП передбачає відповідальність за порушення водієм правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

У оскаржуваній постанові зазначено, що позивач керував транспортним засобом з не пристебнутими пасками безпеки в автомобілі, який обладнано засобами пасивної безпеки, при цьому вказаною постановою ОСОБА_1 до відповідальності передбаченої ч. 5 ст. 121 КУпАП України не притягався, та відповідні посилання на порушення п.2.3.в ПДР в постанові не робились.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт керування позивачем транспортним засобом без використання ременя безпеки та страхового полісу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити відомості про в тому числі технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Представником третьої особи - відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції було надано суду відеозапис на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні в постанові не було зазначено про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого ч. 1 ст.126 КУпАП, оскільки відеозапис, поданий третьою особою на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17, провадження № К/9901/1403/17.

При цьому, позивачем було надано поліс №АО/1218555 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, копія якого наявна у матеріалах справи.

Таким чином, будь-які докази на підтвердження правомірності рішення відповідача про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні.

Постанова про притягнення позивачаОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, провадження № К/9901/15804/18.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Що стосується інших аргументів позивача щодо невідповідності причини для зупинки з вичерпним переліком причин зупинки, які перелічені у ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, то їх оцінка не вплине на результати розгляду справи, оскільки судом встановлена недоведеність наявності події і складу адміністративного правопорушення, що є безумовною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів, які могли б підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1131241 від 07.05.2019 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Харківській області Окара Олександра Васильовича, третя особа - відділ з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ №1131241 від 07 травня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти № 2 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Харківській області Окара Олександра Васильовича, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 24.09.2019 року.

Суддя: О.О.Бурнусус