Справа № 520/10957/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
25 вересня 2019 р.Справа № 520/10957/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

в порядку письмового провадження заявузаяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі і № 520/10957/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного військово-медичного управління Збройних Сил України , Немишлянського районного військового комісаріату м. Харкова , Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України , Військово-лікарської комісії Північного регіону про визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Другого апеляційного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 р. по справі за позовом № 520/10957/18 за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Північного регіону, Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, Немишлянського районного військового комісаріату м. Харкова, Головного військово-медичного управління Збройних Сил України про визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, шляхом зобов`язання Немишлянського районного військового комісаріату м. Харкова провести позивачу медичний огляд військово-лікарською комісією Немишлянського районного військового комісаріату м. Харкова з метою встановлення його дійсного ступеню придатності до військової служби на цей час.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що не проведення до теперішнього часу військово-лікарською комісією Немишлянського районного військового комісаріату м. Харкова медичного огляду позивача порушує його право на працю та на достатній рівень життя.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції (ч. 3 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що позов може бути забезпечено, крім іншого, шляхом встановленням обов`язку відповідача вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, зокрема, просить визнати бездіяльність Немишлянського районного військового комісаріату м. Харкова щодо встановлення ступеня придатності ОСОБА_1 до військової служби, а в заяві про забезпечення позову позивач просить зобов`язати Немишлянський районний військовий комісаріат м. Харкова провести позивачу медичний огляд для встановлення ступеню його придатності до військової служби.

Тобто, заявник фактично просить суд вирішити спір по суті до ухвалення судового рішення по даній адміністративній справі, що є неприпустимим, оскільки, якщо судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, то це не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Таким чином, суд, задовольнивши клопотання позивача про забезпечення позову у спосіб, зазначений позивачем, вирішить справу по суті без надання належної правової оцінки діям відповідача у спірних правовідносинах.

Крім того, позивачем не надано до суду обґрунтованих доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 150, 151 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 520/10957/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.