Справа № 1.380.2019.003734
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8425/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Обрізка І.М., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року про повернення заяви у справі №1.380.2019.003734 за заявою Головного управління ДФС у Львівській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платників податків ТзОВ "Бізнес Інжиніринг",-

суддя в 1-й інстанції Кравців О.Р.,

час ухвалення рішення 24.07.2019 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 24.07.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДФС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Інжиніринг».

Заявлені вимоги мотивовані тим, що при виході на адресу платника, директору ТзОВ «Бізнес Інжиніринг» вручено копію наказу та ознайомлено із направленням на проведення перевірки, однак у допуску до проведення перевірки було відмовлено, про що складено відповідний акт.

Ухвалою від 23.07.2019 заяву Головного управління ДФС у Львівській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Інжиніринг» залишено без руху; надано Головному управлінню ДФС у Львівській області строк для усунення недоліків позовної зави до 10:30 год. 24.07.2019. Також заявнику роз`яснено, що у разі не усунення ним у визначений судом термін недоліків, заяву з доданими до неї документами буде повернуто відповідно до приписів ч. 3 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

24.07.2019 о 10:15 год. через канцелярію суду від представника заявника ОСОБА_1 В. надійшла заява про продовження строків на усунення недоліків заяви щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, а саме: просив відтермінувати до прийняття рішення у справі та відкрити провадження у справі або продовжити Головному управлінню ДФС у Львівській області процесуальний строк для усунення недоліків заяви щодо оплати судового збору.

В обґрунтування цієї заяви вказано про те, що видатки на утримання заявника фінансуються з Державного бюджету України. Станом на дату звернення із цією заявою та на початок 2019 року, відповідно до виписки, на рахунках наданою УДКС України у Львівській області кошти КЕКВ 2800 «Інші видатки» відсутні, а на середину 2019 року відсутні залишки кошторисних призначень та відкритих асигнувань на рахунку № НОМЕР_1 КПКВ 3507010.

Також здійснено покликання на те, що впродовж липня 2019 року рахунки заявника заблоковано у зв`язку із наявністю виконавчого листа щодо безумовного списання коштів, про що зазначено у листах УДКС України у Львівській області. Головне управління ДФС у Львівській області зверталося до ДФС України щодо виділення додаткових коштів для сплати судового збору. З огляду на вищезазначене, сплатити судовий збір є неможливо.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року у справі №1.380.2019.003734 заяву повернуто заявнику.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте без врахування фактичних обставин справи та з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що заява про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платників податків не є об`єктом справляння судового збору. Зазначає, що така заява не є адміністративним позовом.

Просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року про повернення заяви у справі №1.380.2019.003734 та прийняти нове рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що визначено стислі строки розгляду судом заяви (не пізні 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду), та який може бути порушений у випадку продовження заявнику строку для усунення недоліків. Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ухвалою від 23.07.2019 заяву Головного управління ДФС у Львівській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Інжиніринг» залишено без руху; надано Головному управлінню ДФС у Львівській області строк для усунення недоліків позовної зави до 10:30 год. 24.07.2019. Також заявнику роз`яснено, що у разі не усунення ним у визначений судом термін недоліків, заяву з доданими до неї документами буде повернуто відповідно до приписів ч. 3 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Копію вказаної ухвали заявнику скеровано та ним одержано 23.07.2019 о 17:25 засобами електронного зв`язку, що підтверджується звітами за результатами направлення.

Також о 17:30 год. 23.07.2019 представнику Головного управління ДФС у Львівській області Іванського В.І. повідомлено про залишення заяви без руху засобами телефонного зв`язку, що підтверджується телефонограмою.

24.07.2019 о 10:15 год. через канцелярію суду від представника заявника Іванського В. надійшла заява про продовження строків на усунення недоліків заяви щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, а саме: просив відтермінувати до прийняття рішення у справі та відкрити провадження у справі або продовжити Головному управлінню ДФС у Львівській області процесуальний строк для усунення недоліків заяви щодо оплати судового збору.

В обґрунтування цієї заяви вказано про те, що видатки на утримання заявника фінансуються з Державного бюджету України. Станом на дату звернення із цією заявою та на початок 2019 відповідно до виписки на рахунках наданою УДКС України у Львівській області кошти КЕКВ 2800 «Інші видатки» відсутні, а на середину 2019 відсутні залишки кошторисних призначень та відкритих асигнувань на рахунку № НОМЕР_1 КПКВ 3507010.

Також здійснено покликання на те, що впродовж липня 2019 року рахунки заявника заблоковано у зв`язку із наявністю виконавчого листа щодо безумовного списання коштів, про що зазначено у листах УДКС України у Львівській області. Головне управління ДФС у Львівській області зверталося до ДФС України щодо виділення додаткових коштів для сплати судового збору. З огляду на вищезазначене, сплатити судовий збір є неможливо.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно п.5 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта щодо того, що заява про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платників податків не є адміністративним позовом, оскільки КАС України не встановлює альтернативних способів здійснення адміністративного судочинства окрім позовного провадження.

Ч.6 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" зазначає, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Тому, колегія суддів апеляційного суду відхиляє посилання апелянта на постанову Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст.1 ЗУ "Про судовий збір ", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

П.1 ч. 1 ст.3 цього закону встановлює, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Також цей закон встановлює вичерпний перелік випадків, коли судовий збір не справляється (ч.2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір ") :

1) заяви про перегляд Верховним Судом України судового рішення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом;

2) заяви про скасування судового наказу;

3) заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення;

4) заяви про поворот виконання судового рішення;

5) заяви про винесення додаткового судового рішення;

6) заяви про розірвання шлюбу з особою, визнаною в установленому законом порядку безвісно відсутньою;

7) заяви про встановлення факту каліцтва, якщо це необхідно для призначення пенсії або одержання допомоги за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням;

8) заяви про встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру;

11) заяви про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

12) заяви про обов`язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

12-1) заяви про видачу обмежувального припису;

13) позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду;

14) заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб;

15) клопотання про визнання і виконання рішення іноземного суду відповідно до міжнародного договору України, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України та яким не передбачено плату під час звернення до суду, подання апеляційної та касаційної скарг у таких справах;

16) заяви про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Як вбачається з аналізу законодавчої норми, заява про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платників податків не належить до переліку випадків, коли судовий збір не справляється.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої ухвали не впливають та висновків суду не спростовують.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 268-272, 283, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року про повернення заяви у справі №1.380.2019.003734 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді І. М. Обрізко
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 26.09.2019 року