Справа № 320/2301/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року м. Київ № 320/2301/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Колеснікової І.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛАД ЩАСЛИВЕ"

до Головного управління ДФС у Київській області,

Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "СКЛАД ЩАСЛИВЕ" із позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Київській області від 19.07.2018 № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено про безпідставність висновків контролюючого органу щодо несвоєчасності сплати позивачем самостійно визначених зобов`язань з орендної плати за землю, оскільки контролюючим органом, під час проведення відповідної перевірки, не досліджено первинних документів, зокрема, тимчасову угоду від 01.12.2017, укладену між позивачем та Щасливською сільською радою про користування земельної ділянки. Позивачем зазначено, що він не є платником податку на землю та платником орендної плати за землю, а документи під назвою «податкова декларація з плати за землю» з нарахуванням орендної плати за 2017 рік у сумі 167 557, 09 грн. позивачем подано до контролюючого органу помилково, пізніше позивачем подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю з нульовим нарахуванням орендної плати за 2017 рік, тим самим повідомивши контролюючий орган про відсутність узгодженої суми податкового зобов`язання з орендної плати за землю за 2017 рік. Крім того, позивачем зазначено про сплату штрафної санкції з орендної плати за землю у розмірі 16 755, 71 грн. Відтак, на дуку позивача, спірне податкове повідомлення - рішення від 19.07.2018 № винесено відповідачем протиправно, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

24.07.2019 до суду від представника Головного управління ДФС у Київській області надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти задоволення позовних вимог, в обґрунтування якого зазначено, що камеральною перевіркою своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з плати за землю встановлено порушення позивачем термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання з плати за землю, зокрема, самостійно задекларованого 23.01.2018 податкового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб у сумі 167 557,09 грн. за листопад - грудень 2017 року. У зв`язку із непогашенням заборгованості та виникненням штрафної санкції у розмірі 10% від суми заборгованості, відповідачем правомірно винесено спірне податкове повідомлення - рішення від 19.07.2018 № на суму 16755, 71 грн.

Протокольною ухвалою суду від 14.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 11.09.2019 з огляду на надані представниками сторін клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, суд вирішив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів у передбачені Кодексом адміністративного судочинства України строки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СКЛАД ЩАСЛИВЕ" () зареєстровано як юридична особа 05.07.2017, номер запису 1 006868, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 та п.75.1 ст.75, ст.76 Податкового кодексу України начальником відділу адміністрування місцевих податків і зборів з юридичних осіб управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Київській області Лавриком Ю .М. проведено камеральну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛАД ЩАСЛИВЕ", за результатами якої складено акт камеральної перевірки своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з плати за землю від 11.06.2018 №1300/10-36-51-01/41439466.

В ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено факт порушення позивачем термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання з плати за землю, визначеного п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України.

На підставі наведеного акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 19.07.2018 № на суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 16 715, 71 грн., яке направлено за адресою місцезнаходження відповідача, проте поштова кореспонденція повернулась із довідкою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Вважаючи прийняте податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкова декларація, розрахунок, в силу вимог п.46.1 статті 46 Податкового кодексу України, це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.147, 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; земельний податок - це обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв)землекористувачі.

Статтею 270 Податкового кодексу України визначено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (пункт 288.2 статті 288 Податкового кодексу України).

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (пункт 288.3 статті 288 Податкового кодексу України).

Згідно статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Підставою до застосування штрафної санкції, згідно податкового повідомлення-рішення є порушення пункту 287.3 статті 287 Податкового Кодексу України, за що на підставі статті 126 Податкового кодексу України, застосовується штраф.

Згідно статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Матеріали справи свідчать, що між Щасливською сільською радою () та товариством з обмеженою відповідальністю "СКЛАД ЩАСЛИВЕ" укладено тимчасову угоду про користування земельною ділянкою від 01.12.2017.

Згідно п.1, п.2 вказаної угоди Щасливська сільська рада надає, а товариство з обмеженою відповідальністю "СКЛАД ЩАСЛИВЕ" приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться в с. Щасливе Бориспільського району Київської області на території Щасливської сільської ради. Обєктом землекористування є земельна ділянка під будівлею розподільчого центру з адміністративними приміщеннями площею 1,0928 га, яка знаходиться с. Щасливе Бориспільського району Київської області на території Щасливської сільської ради, що є частиною земельної ділянки під розширення території для будівництва складських приміщень загальною площею 2,6675 га, кадастровий номер :01:005:0013.

Відповідно до п.4 вказаної угоди, останню укладено на строк поділу Земельної ділянки, оформлення об`єкта користування як окремої земельної ділянки, в т.ч. складання та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, яка є об`єктом користування згідно цієї угоди, та до укладання договору оренди об`єкта користування як окремої земельної ділянки між Щасливською сільською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "СКЛАД ЩАСЛИВЕ".

Згідно п.14 вказаної угоди передача об`єкту користування в користування за даною угодою здійснюється без розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користуванні за актом прийому - передачі земельної ділянки.

Пунктом 15 вказаної угоди визначено, що після припинення угоди товариство з обмеженою відповідальністю "СКЛАД ЩАСЛИВЕ" повертає Щасливській сільській раді об`єкт користування у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому одержало його в користування.

Згідно акту прийому - передачі земельної ділянки від 01.12.2017 на виконання тимчасової угоди про користування земельною ділянкою від 01.12.2017 Щасливською сільською радою передано, а товариством з обмеженою відповідальністю "СКЛАД ЩАСЛИВЕ" прийнято земельну ділянку будівлю розподільчого центру з адміністративними приміщеннями «А-1», ганок «а», огорожі №1-2 загальною площею 4181, 7 кв.м., які належать товариству з обмеженою відповідальністю "СКЛАД ЩАСЛИВЕ" на підставі акту прийому - передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 10.07.2017, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "СКЛАД ЩАСЛИВЕ" та товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Бортничі", який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук В.О. та зареєстрований в реєстрі за №532, №533.

Судом встановлено, що станом на дату звернення до суду з даним позовом договору оренди землі між Щасливською сільською радою та позивачем не укладено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СКЛАД ЩАСЛИВЕ" є власником розподільчого центру з адміністративними приміщеннями, об`єкту нерухомості - будівлі розподільчого центру з адміністративними приміщеннями «А-1», ганок «а», огорожі №1-2 загальною площею 4181, 7 кв.м., що підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна із зазначенням дати державної реєстрації - 10.07.2017 та номером запису на право власності - 21343472.

Відповідно до положень статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України до особи, яка набула права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій розміщено відповідне нерухоме майно, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно положень статті 141 Земельного кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою також є набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Отже тимчасова угода припинила свою дію - з моменту набуття ТОВ "СКЛАД ЩАСЛИВЕ" права власності на будівлю, що розташована на орендованій позивачем земельній ділянці.

Матеріали справи свідчать, що 22.01.2018 позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік, згідно якої позивачем нараховано суму зобов`язання за 2017 рік у розмірі 167 557, 09 грн.

Податковим органом прийнято декларацію від 22.01.2018 №, що підтверджується квитанцією №2 від 23.01.2018.

За поясненнями позивача, ним помилково подано вказану декларацію, а, відтак, 26.01.2018 подано до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік з нульовим нарахуванням орендної плати за 2017 рік.

Податковим органом прийнято уточнюючу декларацію від 26.01.2018 №, що підтверджується квитанцією №2 від 26.01.2018.

Відповідно до п.50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Судом встановлено, що 15.02.2018 позивачем подано до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік, згідно якої позивачем нараховано до зменшення податкового зобов`язання суму за 2017 рік у розмірі 167 557, 09 грн.

Податковим органом прийнято декларацію від 15.02.2018 №, що підтверджується квитанцією №2 від 15.02.2018.

Згідно п. 49.8 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пп. 48.3 та 48.4 ст. 48 ПК України. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява N 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява N 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).

Судом встановлено, що позивач не звертався до контролюючого органу із письмовою заявою про помилковість поданої податкової звітності та проханням не визнавати дану звітність як податкову. В той час, позивачем поданими уточнюючими податковими деклараціями задекларовано нульове нарахування орендної плати за 2017 рік, а пізніше нараховано до зменшення податкового зобов`язання за 2017 рік у сумі 167 557, 09 грн.

Положеннями пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно положень підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (пункт 76.2 вказаної статті).

Згідно пункту 86.2 статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать, що на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 та п.75.1 ст.75, ст.76 Податкового кодексу України начальником відділу адміністрування місцевих податків і зборів з юридичних осіб управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_2 проведено камеральну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛАД ЩАСЛИВЕ".

За результатами камеральної перевірки складено акт своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з плати за землю від 11.06.2018 №1300/10-36-51-01/41439466.

При перевірці використано податкову декларацію з плати за землю товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛАД ЩАСЛИВЕ" № від 23.01.2018.

Суд зауважує, що уточнюючі податкові декларації від 26.01.2018 № та від 15.02.2018 № контролюючим органом не взято до уваги.

Втім, у відзиві на позов відповідач посилається в тому числі й на уточнену податкову декларацію від 15.02.2018 №, якою позивачем зменшено податкове зобов`язання шляхом подання вказаної податкової декларації та яку відповідачем не взято до уваги під час проведення камеральної перевірки.

В ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено факт порушення позивачем термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання з плати за землю, визначеного п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України.

Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач посилається лише на відображення в інтегрованій картці несвоєчасної сплати позивачем податкового зобов`язання з орендної плати за землю, в результаті чого виникла штрафна санкція у розмірі 16 755, 71 грн.

Відповідно до акту перевірки, граничним терміном сплати податкового боргу у сумі 138280, 70 грн. зазначено 23.01.2018, а фактичною датою - 15.02.2018, а також граничним терміном сплати боргу у сумі 29 276, 40 грн. зазначено 30.01.2018, а фактичним -15.02.2018.

Втім, суд зауважує, що в матеріалах справи містяться платіжні доручення, згідно яких позивачем сплачено плату за землю до граничного строку на загальну суму 167 557, 10 грн., тобто у розмірі, що визначено у поданій позивачем 22.01.2018 податковій декларації, а саме: №31 від 27.12.2017 на суму 110 624, 58 грн., №32 від 27.12.2017 на суму 27 656, 14 грн., №35 від 26.01.2018 на суму 5855, 27 грн., №36 від 26.01.2018. Отже, плату за земельну ділянку позивачем сплачено в повному обсязі до встановленого граничного строку, а тому порушення щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з плати за землю у позивача відсутні.

У той же час, відповідачем в акті від 11.06.2018 №1300/10-36-51-01/41439466 вказується фактична дата сплати - 15.02.2018, втім в інтегрованих картках за період 2018-2019 роки, наданих відповідачем, вказаний платіж не відображено. Будь - яких інших доказів на підтвердження слати позивачем податкового зобов`язання саме 15.02.2018 відповідачем не надано.

Крім того, суд бере до уваги сплату позивачем грошових зобов`язань по акту перевірки від 11.06.2018 №1300/10-36-51-01/41439466 у сумі 16 755, 71 грн., що підтверджується платіжним дорученням №267 від 28.03.2019 та відображено в інтегрованій картці платника, наданій відповідачем.

Відповідачем проти вказаної сплати не заперечено та будь-яких пояснень не надано.

Відповідно до п.19-1.1.10 та п.19-1.1.34 ст.19-1 Податкового кодексу України до функцій контролюючого органу належать, зокрема: забезпечення ведення обліку податків, зборів, платежів та забезпечення визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 21 Податкового кодексу України передбачено, зокрема, обов`язки посадових та службових осіб контролюючих органів. Такі посадові особи зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; вносити до інформаційних баз даних інформацію з документів, отриманих від платників податків у паперовій формі, а також інформацію про взаємодію з платниками податків, отриману в іншій формі.

Згідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, у свою чергу, доказів на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваного податкового - повідомлення рішення суду не надав. Доводів позивача відповідач належним чином не спростував.

Під час розгляду справи відповідачем всупереч вказаним положенням Кодексу адміністративного судочинства України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності нарахування позивачеві штрафу у розмірі 16 755, 71 грн., у той час як матеріали справи свідчать про те, що позивач своєчасно та в повному обсязі здійснював сплату податку за землю за відповідний період.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 19.07.2018 № , прийняте відповідачем на підставі акту камеральної перевірки від 11.06.2018 №1300/10-36-51-01/41439466 всупереч вимог чинного законодавства, а відтак, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору, а саме платіжне доручення №295 від 06.05.2019 на суму 1921, 00 грн.

Враховуючи викладене, оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області підлягають судові витрати в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Керуючись статтями 2, 6-11, 14, 77, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛАД ЩАСЛИВЕ" (, адреса місцезнаходження: 08325, Київська область, Бориспільський район, суло Щасливе, вул. Демидова, буд. 4) до Головного управління ДФС у Київській області (, адреса місцезнаходження: 03151, м. Київ, вулиця Народного ополчення, 5а) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, - задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Київській області від 19.07.2018 № .

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (, адреса місцезнаходження: 03151, м. Київ, вулиця Народного ополчення, 5а) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛАД ЩАСЛИВЕ" (, адреса місцезнаходження: 08325, Київська область, Бориспільський район, суло Щасливе, вул. Демидова, буд. 4) судовий збір в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 27 вересня 2019 року