Справа № 500/1399/19
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1399/19

24 вересня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Габрилецької С.Є.

представника позивача: Дядика Я.Б.;

представника відповідача: Прокоп`юк О.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2018 року №Ф-1209-50 У про стягнення недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 7368,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу стало відомо, що на виконанні Чортківського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває на виконанні вимога про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2018 року №Ф-1209-50 про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 7368,55 грн.

Позивач не погоджується із вказаного вимогу, вважає її такою, що винесена з порушенням чинних норм законодавства, оскільки він є пенсіонером і відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» звільнений від сплати за себе єдиного внеску.

Ухвалою судді від 21.06.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №500/1399/19 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04.07.2019 представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов (а.с. 18-21), в якому вказав, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 отримує пенсію у відповідності до законодавства Російської Федерації, а не відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому він не звільняється від обов`язку нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок па загальних підставах та подавати до контролюючого органу обов`язкову звітність.

Ухвалою суду від 22.07.2019 в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати розгляд справи було відкладено.

Згідно із довідкою секретаря судового засідання, судове засідання 19.08.2019 не проводилося у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Судове засідання відкладене на 13.09.2019.

Ухвалою суду від 13.09.2019 в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати замінено первісного відповідача у справі Головне управління ДФС у Тернопільській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Тернопільській області. Розгляд справи відкладено до 24.09.2019.

18.09.2019 представник відповідача подав до суду додаткові пояснення до відзиву (а.с. 41-43).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила в повному обсязі, просила відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали, що містяться у справі, встановив наступні факти.

Судом встановлено, ОСОБА_1 з 01.01.1998 року призначено пенсію за вислугою років, відповідно до законодавства Російської Федерації, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

ОСОБА_1 15.12.2006 зареєстрований як фізична особа-підприємець, яка обрала спрощену систему оподаткування та перебуває на обліку в Чорктівському управлінні Чортківської ДПІ, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

На підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, 09 листопада 2018 року Головне управління ДФС у Тернопільській області прийняло вимогу №Ф-1209-50 У, якою визначило ОСОБА_1 борг (недоїмку) з єдиного соціального внеску в сумі 7368,55 грн.

25.02.2019 головним державним виконавцем Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58484399 з виконання вимоги про сплату боргу №Ф-1209-50 У.

Не погодившись із вищевказаною вимогою контролюючого органу, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яка визначає платників єдиного внеску, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з ч.2 ст.6 вказаного Закону платник єдиного внеску, зокрема, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Абзацом 3 ч.8 та ч.12 ст.9 вказаного Закону визначено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

З 11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, яким перше речення ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» викладено в редакції, відповідно до якої особи, зазначені у пунктах 4 та 51 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Аналіз вищевказаної норми, свідчить про те, що від сплати за себе єдиного внеску звільняються фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, якщо вони не беруть добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та за наявності двох обов`язкових умов: 1) є пенсіонерами за віком або інвалідами, після законодавчих змін - отримують пенсію за віком, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 2) отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Оскільки позивач з 01.01.1998 є пенсіонером, досяг віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», отримує пенсію, що підтверджується довідкою від 13.08.2019 виданою військовим комісаріатом міста Москви (Російська Федерація) (а.с. 36) суд вважає, що за спірний період позивач не має обов`язку зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Суд зазначає, що посилання відповідача про те, що вказані норми поширюються лише на осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є хибним, оскільки суперечать ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яка не містять норм щодо закону, згідно із яким такій особі призначена пенсія за віком.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання участі іноземців і осіб без громадянства в системі пенсійного забезпечення в Україні та участі громадян України в іноземних пенсійних системах регулюються відповідно цим Законом, іншими законами з питань пенсійного забезпечення та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

При винесенні оскаржуваної вимоги відповідачем не враховано те, що Україна та Російська Федерація є учасниками Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, відповідно до ст. 1 якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Згідно із ст. 3 Угоди усі витрати, пов`язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Відповідно до ст. 5 даної Угоди, ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Пунктами 1 та 2 ст. 6 Угоди передбачено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, а також враховуючи, що під час судового розгляду спростовані висновки та доводи відповідача, покладені в основу прийняття спірної вимоги, суд доходить до висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2018 року № Ф-1209-50 У підлягає скасуванню.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Тернопільській області (вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46000, ) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2018 року № Ф-1209-50.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 25 вересня 2019 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.