Справа № 540/1277/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/1277/19
Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

рішення суду першої інстанції прийнято у м.

Херсон 11 липня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Запорожана Д.В, Осіпова Ю.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Агропроменерго" до Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання протиправним та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И Л А:

21.06.2019 року Дочірнє підприємство "Агропроменерго" (далі - позивач, ДП "Агропроменерго") звернулось до суду з адміністративним позовом до Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області (далі - відповідач, Виконавча служба, РВ ДВС), у якому просить визнати протиправними та скасувати постанови РВ ДВС про стягнення виконавчого збору від 19.07.2017 року ВП 54252837; від 19.07.2017 року ВП №54340885 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору (позов надійшов до канцелярії суду засобами поштового зв`язку 26.06.2019 року).

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16.03.2017 року у справі №650/1620/16-ц витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 , дочірнього підприємства Агропроменерго, ПП Агропроменерго на користь Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області будівлю банно-прального комбінату площею 1434 кв.м. літ. А, будівлю котельної літ. Б загальною вартістю 281 864,00 грн., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

22 травня 2017 року судом видано виконавчий лист №2, за яким державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. 25.07.2017 р. позивачем отримано постанови відповідача від 19.07.2017 р. ВП №54252837 про стягнення виконавчого збору та від 19.07.2017 р. ВП №54340885 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору.

Позивач вважає, що державним виконавцем протиправно прийнято ці постанови та вказує, що виконавчий збір стягнуто безпідставно, так як рішення суду було виконано ще до видачі виконавчого листа та до відкриття виконавчого провадження, оскільки право власності стягувача було зареєстровано на це майно 11.05.2017 р.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Апелянт вказує на те, що ним виконавчі дії здійснювались, а оскаржені постанови приймались у відповідності до резолютивної частини виконавчого документу та приписів Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом першої інстанції встановлено, сторонами справи не заперечується та матеріалами справи підтверджується, що Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16.03.2017 року у справі №650/1620/16-ц витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 , дочірнього підприємства Агропроменерго, ПП Агропроменерго на користь Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області будівлю банно-прального комбінату площею 1434 кв.м. літ. А, будівлю котельної літ. Б загальною вартістю 281 864,00 грн., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

22 травня 2017 року судом видано виконавчий лист №2, за яким державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

25.07.2017 р. позивачем отримано постанови відповідача від 19.07.2017 р. ВП № 54252837 про стягнення виконавчого збору та від 19.07.2017 р. ВП № 54340885 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору.

Вважаючи, що державним виконавцем протиправно прийнято ці постанови, а виконавчий збір стягнуто безпідставно, оскільки рішення суду було виконано до видачі виконавчого листа та до відкриття виконавчого провадження, оскільки право власності стягувача було зареєстровано на майно, що стягувалось, 21.06.2019 р., позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що доказів щодо здійснення з боку державного виконавця будь-яких примусових виконавчих дій у спірному виконавчому провадженні у спосіб, встановлений виконавчим документом, відповідачем суду не надано, та дійшов висновку про протиправність дій державного виконавця щодо стягнення з позивача виконавчого збору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року № 1404-VIII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 вказаного Закону передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року № 1404-VIII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби на всій території України справляється виконавчий збір.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що за своєю правовою природою виконавчий збір є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру та для стягнення виконавчого збору необхідна наявність двох умов, а саме: здійснення державним виконавцем дій направлених на примусове виконання рішення і фактичне стягнення заборгованості.

Виконавчий збір є збором, який сплачується боржником за примусове виконання виконавчого документа та розраховується виходячи з фактично стягнутої або повернутої суми.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду щодо витребування майна з володіння ПП Агропроменерго не передбачало від боржника здійснення конкретних дій щодо виконання цієї вимоги. Крім того, Підприємство не відмовлялось від виконання рішення суду у добровільному порядку вважаючи, що воно виконано з моменту державної реєстрації права власності за Великоолександрівською селищною радою.

В даному випадку витребування наведеного нерухомого майна з незаконного володіння є юридичною підставою для зміни володільця земельної ділянки.

Крім того матеріалами справи підтверджується, що виконавчий лист № 2 щодо витребування майна з незаконного володіння, було видано судом 22.05.2017 р., тобто після державної реєстрації права власності за Великоолександрівською селищною радою, що відбулася 11.05.2017 р.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 11.05.2017 р. відбулось виконання судового рішення, про що свідчить номер запису про право власності 20453270 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно якого на підставі наведеного судового рішення за територіальною громадою в особі Великоолександрівської селищної ради було зареєстровано право комунальної власності на відповідне нерухоме майно. Тобто, з 11.05.2017 р. фактично відбулось виконання судового рішення, оскільки юридично ПП Агромпроменерго вже не було володільцем цього майна.

Реєстрація права комунальної власності на виконання наведеного рішення також підтверджується висновками, які зроблено судами у рішенні Херсонського окружного адміністративного суду від 13.09.2017 року у справі № 821/1159/17, що набрало законної сили та у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2019 року у справі № 540/301/19.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, державним виконавцем не вчинено жодних виконавчих дій щодо виконання виконавчого документу у спірному виконавчому провадженні у спосіб, що визначений таким виконавчим документом, що було правильно встановлено судом першої інстанції.

Виконавчий збір є майновою санкцією по відношенню до боржника, який не виконав рішення суду добровільно, і одночасно є винагородою для державного виконавця за примусове вчинення тих дій, які добровільно не вчинив боржник. Постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: фактичне виконання судового рішення, а також вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Аналогічна позиція щодо застосування норм матеріального права у спірних правовідносин викладена у постановах Верхового Суду від 19.09.2018 року у справі № 804/8289/16 та від 15.02.2018 р. № 910/1587/13.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, про протиправність оскаржуваних постанов про стягнення з позивача виконавчого збору.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення або ухвала суду без змін.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та залишенням без змін рішення суду першої інстанції у відповідності до ст. 139 КАС України апеляційний суд не здійснює зміну розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 272, 287, 308, 311, 315, 316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Агропроменерго" до Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання протиправним та скасування постанов - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Запорожан Д.В. Осіпов Ю.В.