Справа № 215/326/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2019 року Справа № 215/326/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
при секретарі судового засідання Трайдук С.В.,
позивач не з`явився (належно повідомлений);
представника відповідача Люта О.В.,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до голови виконавчого комітету Криворізької міської голови Вілкул Юрія Григоровича, у якій позивач просить:
- зобов`язати Криворізького міського голову ОСОБА_2 протягом 15-ти днів вжити заходи індивідуальним актом для передачі органам реєстрації інформації стосовно ОСОБА_1 для внесення її до Єдиного державного демографічного реєстру чим забезпечити ОСОБА_1 право голосу на виборах президента 31.03.2019 року;
- притягти до адміністративної відповідальності Криворізького міського голову ОСОБА_2 за не забезпечення гарантій ст. 33, 46, 48, 71 Конституції України, за протиправну бездіяльність згідно з п. 1, ч. 1ст. 20, ч. 1 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що бездіяльність відповідача та порушення низки чинних правових норм, включно з нормами Конституції України, призвела до порушення прав, свобод та законних інтересів позивача пов`язаних з виборчим процесом.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 січня 2019 року передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2019 року ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 січня 2019 року у справі № 215/326/19 залишено без змін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року позов був залишений без руху, з наданням строку для усунення недоліків.
На виконання умов ухвали від 25.04.2019 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
06.06.2019 року від представника Криворізького міського голови Вілкула Юрія Григоровича надійшов відзив, в якому зазначено, зокрема, що позивачем невірно вказано ОСОБА_2 головою виконавчого комітету. Правильне визначення відповідача є Криворізький міський голова ОСОБА_2 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року судом вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02 липня 2019 року о 11:50 год
В подальшому підготовче засідання перенесено на 23 липня 2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено на 08 серпня 2019 року.
В подальшому розгляд справи перенесено на 06 вересня 2019 року.
В наданому до суду 06 червня 2019 року відзиві відповідачем зазначено, що позивача не було обмежено в праві на свободу пересування та вільний вибір місця проживання і права голосу, оскільки останньому нічого не перешкоджало звернутись до відповідного органу з заявою, чим забезпечити собі право на виборах, адже обов`язок звернення з відповідною заявою лежить на особі особисто або через свого представника.
Також, зазначено, що здійснення реєстрації та внесення відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру стосовно громадян на підставі індивідуального акта міського голови, як на тому наполягає позивач, нормами діючого законодавства не передбачено, а тому у поведінці міського голови відсутні ознаки протиправної бездіяльності, відсутні підстави для притягнення до відповідальності, у зв`язку чим у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.
В доповненнях до відзиву від 02 вересня 2019 року відповідачем зазначено, що у відповіді на звернення позивача від 04.12.2018 року позивачу було роз`яснено, що відповідно до рішення Криворізької міської ради від 31.03.2016 року № 381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» формування та ведення реєстру територіальної громади, реєстрацію місця проживання фізичних осіб та розгляд інших питань (проживання, реєстрація тощо) здійснюють виконавчі органи районних у місті рад, а тому позивач мав змогу реалізувати своє право на реєстрацію місця проживання шляхом подання відповідних документів до компетентного органу.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та відзив, доповнення до відзиву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
04 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до голови виконком Криворізької міської ради з заявою, у якій просив:
- нормативно-правовим актом використати всі свої управлінські повноваження для забезпечення гарантій ст 33 Конституції України та актом визначити місце перебування для належного його реєстрування;
- нормативно-правовим актом зобов`язати виконавчий комітет Тернівської районної ради у м. Кривий Ріг ради визнати місцем перебування ОСОБА_1 адресу АДРЕСА_1 , за якою останній надає особі з інвалідністю для забезпечення гарантій держави на вільне волевиявлення на виборах президента 31.03.2019 року і надати довідку про склад сім`ї для призначення всіх видів допомоги;
- нормативно-правовим актом призначити розслідування випадку використання ОСОБА_3 бюджетних коштів за не призначенням;
- надати математичний розрахунок з поясненнями, з посиланням на норми відповідно до доходу ОСОБА_1 , сплати з нього єдиного внеску і відрахувань з нього до ПФУ і ФСС, з зазначенням посадових осіб, їх службових телефонів, які готують документи для сплати єдиного внеску і відрахувань з нього до ПФУ і ФСС;
- надати засвідчену належним чином довідку, де вказати суму передбачених затрат на роботи будівель, прилеглих території Тернівської районної у місті ради, статті затрат, виконавця робіт у 2017-2018 роках;
- окремим листом пояснити, який орган визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування в місті, гарантії щодо соціального захисту з охороною життя та здоров`я, надати його повну юридичну адресу з номером телефонів, коду ЄДРПОУ та електронної пошти;
- видати розпорядження про перевірку ведення книги реєстрації заяв про взяття на облік квартирний облік, книги обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень;
- нормативно-правовим актом зобов`язати виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради надати мені належно засвідчені виписки з книги реєстрації заяв про взяття на квартирний облік моєї сім`ї, виписку з книги обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень за 1987-2013 роки стосовно сім`ї ОСОБА_1 , документ згідно якого прийнято протокол № 4 від 04.04.2013 року, який засвідчує виїзд сім`ї ОСОБА_1 на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;
- надати запрошення для ОСОБА_1 , з повідомленням про повноваження осіб з приводу розгляду заяви від 04.12.2018 року.
13.12 2018 року за № С-478-П Департаментом соціальної політики виконкому Криворізької міської ради надано вмотивовану відповідь на заяву позивача від 04.12.2018 року, яке 14.12.2018 року направлено на адресу позивача, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції по департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради за грудень 2018 року, копія якого наявна в матеріалах справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
За приписами ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно з ст.7 вказаного Закону, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Порядок розгляду звернень у формі заяв та скарг, встановлений статтями 15, 16 вищевказаного Закону.
Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені у них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства, забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) - ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян».
Частиною 4 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Відповідно до ст.19 вказаного Закону орган державної влади, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів - ст.20 Закону України «Про звернення громадян».
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що громадяни України наділені правом звернення з відповідними заявами, скаргами до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, засобів масової інформації, їх посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, а на органи державної влади, органи місцевого самоврядування покладений обов`язок по розгляду таких звернень, заяв і скарг у місячний строк від дня їх надходження.
Як свідчать матеріали справи, позивач, фактично, звернувся до відповідача із заявою від 04.12.2018 року, в якій просив вжити заходи та повідомити позивача про вжиті заходи.
Таким чином, відповідачем у строки, встановлені ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» була надана відповідь на заяву позивача від 13.12.2018 року.
Отже, у даному випадку, при розгляді заяви позивача від 04.12.2018 року із наданих документів, судом не було встановлено бездіяльності відповідача, а, навпаки, при розгляді вказаної заяви позивача відповідачем були вжиті активні дії, направлені на розгляд заяви позивача у строки, визначені чинним законодавством, за результатами такого розгляду заяви позивачеві була надана (направлена 14.12.2018 року на адресу позивача) вмотивована відповідь (прийнято відповідачем відповідне рішення) у формі листа-відповіді за вих. № С-478-П від 13.12.2018 року.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, на позивача покладено обов`язок довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Однак, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, які свідчили б про бездіяльність відповідача при розгляді заяви позивача від 04.12.2018 року, з урахуванням того, що відповідачем була надана відповідь за вих. № С-478-П від 13.12.2018 року на заяву позивача від 04.12.2018 року у терміни, встановлені ст. 20 Закону України «Про звернення громадян».
В той же час, відповідачем на адресу суду надіслано належні докази, які свідчать про надання відповіді позивачеві на його заяву від 04.12.2018 року, які спростовують бездіяльність відповідача при розгляді заяви позивача від 04.12.2018 року, на які позивач посилається у позові.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіривши правомірність дій (бездіяльності) відповідача при прийнятті відповідачем письмової відповіді при розгляді заяви позивача від 04.12.2018 року відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд робить висновок, що бездіяльність відповідача не допущена, а прийняте у формі письмової відповіді рішення відповідача за вих. № С-478-П від 13.12.2018 року за заявою позивача від 04.12.2018 року прийнято у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), без порушень строків та порядку розгляду звернень.
Не підлягають і задоволенню позовна вимога позивача про зобов`язання Криворізького міського голову Вілкула Юрія Григоровича протягом 15-ти днів вжити заходи індивідуальним актом для передачі органам реєстрації інформації стосовно ОСОБА_1 для внесення її до Єдиного державного демографічного реєстру чим забезпечити ОСОБА_1 право голосу на виборах президента 31.03.2019 року, оскільки судом встановлено, що відповідачем не було обмежено право на свободу пересування та вільний вибір місця проживання і права голосу, так як для цього позивачу необхідно було звернутись до відповідного виконавчого органу Тернівської районної у місті ради для забезпечення собі права голосу на виборах.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.
У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).
Зі змісту наведеної норми вбачається, що Криворізький міський голова ОСОБА_2 не є законним представником позивача або представника на підставі довіреності, який міг би звернутись до відповідного органу для передачі органам реєстрації інформації стосовно ОСОБА_1 для внесення її до Єдиного державного демографічного реєстру, чим забезпечити ОСОБА_1 право голосу на виборах президента 31.03.2019 року.
Стосовно позовної вимоги позивача про притягнення до адміністративної відповідальності Криворізького міського голову Вілкула ОСОБА_5 за не забезпечення гарантій ст. 33, 46, 48, 71 Конституції України, за протиправну бездіяльність згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20, ч. 1 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:
1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;
2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;
3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;
4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;
5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;
6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;
7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;
8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;
9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;
10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;
11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;
12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";
13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".
Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Частиною 2 ст.249 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Відповідно до ч.1 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
З аналізу вищенаведених процесуальних норм вбачається, що адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не віднесені до юрисдикції окружних адміністративних судів, а підлягають вирішенню місцевими загальними судами як адміністративними судами.
При цьому, окружний адміністративний суд при розгляді адміністративних справ, віднесених до його юрисдикції, не наділений повноваженнями на притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб суб`єкта владних повноважень.
За таких обставин, суд зробив висновок про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача у вищенаведеній частині.
Приймаючи до уваги викладене, у адміністративного суду відсутні будь-які обґрунтовані правові підстави для задоволення даного адміністративного позову, а тому у його задоволенні слід відмовити повністю.
Керуючись ст. ст. 241 - 246, 255, 295Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 16 вересня 2019 року.

Суддя С.В. Ніколайчук