Справа № 1.380.2019.000747
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року № 857/6734/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Шевчук С.М.

за участю секретаря судового засідання Гром І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року, ухвалене суддею Кухар Н.А., 13:28:30 год, м. Львів, дата складання повного тексту рішення 23 травня 2019 року, у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення та припису,-

В С Т А Н О В И В:

15.02.2019 року позивач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, в якому просить: скасувати припис відповідача №8/18 від 10.12.2018; скасувати рішення відповідача №9/18 від 10.12.2018 про застосування адміністративно-господарських санкцій.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем в період з 01.10.2014 по 01.11.2018 порушено порядок застосування державних регульованих цін двоставкових тарифів на послугу з централізованого опалення, внаслідок завищення розміру плати за умовно-постійну частину тарифу на централізоване опалення в розрахунку на 1 м.кв через завищення розміру максимального теплового навантаження, порушено Закон України «Про ціни і ціноутворення» та постанови НКРЕКП від 13.06.2014 № 664, від 17.10.2014 № 146, від Ч 31.05.2015 № 1171, від 09.06.2016 №1101, від 28.12.2017 № 1536, від 27.02.2018 № 240 та від 14.06.2018 № 405. Внаслідок вказаного порушення підприємством в період з 01.10.2014 по 01.11.2018 нараховано плату мешканцям житлового будинку по вул АДРЕСА_1 76 за умовно-постійну складову двоставкового тарифу на централізоване опалення в розмірі 56 633,72 грн. Враховуючи рівень оплати споживачами по даному будинку 91,5%, сума необгрунтовано отриманої ЛМКП «Львівтеплоенерго» суми становить 14 212,13грн.

Оскільки виявлені порушення порядку застосування двоставкових тарифів на послуги з централізованого опалення, що є регульованим, внаслідок завищення розміру плати за умовно-постійну частину тарифу на централізоване опалення в розрахунку на 1м.кв. через завищення розміру максимального теплового навантаження, що призвело до застосування завищених тарифів при нарахуванні плати мешканцям будинку по вул. Героїв УПА, винесені за наслідками позапланової перевірки ЛМКП «Львівтеплоенерго» рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій та припис щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін є правомірними.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його необгрунтованим, винесеним із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» оскаржило його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що при проведенні перевірки головним спеціалістом Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області не було взято до уваги доводів Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» щодо помилки в опитувальному листі в сторону зменшення кількості Гкал/год по житловій частині в житловому будинку по вул. Героїв УПА,76. При проведенні перевірки до відома спеціаліста відділу було доведено інформацію, що по об`єкту, який є предметом перевірки, існує декілька опитувальних листів, і на основі будь-якого з них можна було проводити нарахування приєднаного теплового навантаження. При визначенні достовірності нарахувань необхідно було досягнути чіткої відповіді на питання, яке було предметом перевірки, а саме кількість Гкал/год, яка припадає на житлову частину будинку по вул. Героїв АДРЕСА_1 76. Згідно нового опитувального листа Державного підприємства Державний інститут проектування міст «Містопроект» по житловій частині житлового будинку по вул. Героїв УПА,76 було значно занижено кількість Гкал/год.

Апелянт звертає увагу на те, що Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» не здійснює формування опитувальних листів, а виключно послуговується тим, що виготовлені спеціалізованими установами на замовлення або споживача. У житловому будинку на вул. Героїв АДРЕСА_2 обліковуються житлова частина (яка була предметом перевірки), гуртожиток, нежитлові приміщення. В процесі експлуатації здійснювались від`єднання квартир у житловій частині будинку від ереж централізованого опалення, що зумовлювало поступове формування нових опитувальних листів. Крайній опитувальннй лист, який використовувався Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» з 2018 року при проведенні нарахувань, не містив усіх необхідних даних, що в свою чергу зумовило некоректний обсяг Гкал/год по житловій частині будинку.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що у період з 21.11.2018 року по 04.12.2018 року Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області, на підставі погодження Державної регуляторної служби України від 16.11.2018 року №11130, за зверненням гр. ОСОБА_1 від 30.10.2018р. № 1346-Д, проведено позапланову перевірку порядку застосування тарифів на послуги з централізованого опалення Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго».

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін №14/1808-ПЗ, у якому зафіксовано низку виявлених в ході перевірки допущених позивачем порушень вимог законодавства, зокрема постанов НКРЕКП від 13.06.2014 року №664, від 17.10.2014 року № 146, від 31.05.2015 року №1171, від 09.06.2016 року №1101, від 28.12.2017 року №1536, від 27.02.2018 року № 240, від 14.06.2018 року № 405 та Закону України «Про ціни та ціноутворення», а саме: в період з 01.10.2014 року по 01.11.2018 року допущено порушення порядку застосування двоставкових тарифів на послуги з централізованого опалення, що є регульованим, внаслідок завищення розміру плати за умовно-постійну частину тарифу на централізоване опалення в розрахунку на 1м.кв. через завищення розміру максимального теплового навантаження, що призвело до застосування завищених тарифів при нарахуванні плати мешканцям будинку по АДРЕСА_2 .

На підставі акта перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області винесено припис №8/18 від 10.12.2018, яким вимагалося вжити заходів щодо усунення зазначених порушень. Зокрема, в місячний термін ЛМКП «Львівтеплоенерго» необхідно здійснити перерахунок зайвої нарахованої за період з 01.10.2014 року по 01.11.2018 року плати за послуги з централізованого опалення мешканцям будинку по АДРЕСА_2 розмірі 42421,59 грн. та забезпечити приведення та застосування тарифів на послуги з централізованого опалення у відповідності до вимог постанов НКРЕКП в частині плати за умовно-постійну складову тарифу на централізоване опалення в розрахунку 1 м.кв., шляхом зменшення розміру максимального теплового навантаження по житловому будинку на вул. Героїв УПА, 76 до 0,30375 Гкал/год, згідно з його розміром, який зафіксований виробничо-технічним відділом ЛМКП «Львівтеплоенерго» у службовій записці від 27.04.2018 року.

Рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області №9/18 від 10.12.2018 року вилучено у Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» в дохід державного бюджету штраф у сумі 14212,13 грн. та зобов`язано повернути споживачам суму необгрунтовано одержаної виручки у розмірі 14212,13 грн.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі Закон України № 877-V).

Відповідно до ст.1 Закону України № 877-V державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно частини 1 статті 6 Закону України № 877-V підставою для здійснення позапланових заходів є, в тому числі, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення визначені Законом України «Про ціни і ціноутворення».

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення» державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку. Державні регульовані ціни можуть запроваджуватися на товари суб`єктів господарювання, які порушують вимоги законодавства про захист економічної конкуренції. Державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).

Приписами статті 17 Закону України «Про ціни і ціноутворення» визначено, що основними функціями уповноважених органів є виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснення державного спостереження у сфері ціноутворення; запобігання порушенням у сфері ціноутворення.

Згідно підпункту 10 п.4 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 28.04.2018 року №366, Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань, забезпечує реалізацію державної політики у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін:здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації,зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;приймає рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування,суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог законодавства щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно статті 1 вказаного Закону виконавець комунальної послуги суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що теплопостачальна організація це суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії; постачання теплової енергії (теплопостачання) це господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Відповідно до п. 1.4 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води який затверджено постановою НКРЕКП від 24.03.2016 №377:

- двоставковий тариф грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної);

- умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послуги з централізованого опалення - вартість теплової енергії на одиницю теплової енергії (1 Гкал) або на 1 кв. м опалювальної площі (1 куб. м опалювального об`єму) як грошовий вираз змінної частини планованих економічно обґрунтованих прямих витрат на її виробництво, що змінюються прямо пропорційно зміні обсягу централізованого опалення, яка встановлюється НКРЕКП з урахуванням податку на додану вартість;

- умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з централізованого опалення - абонентська плата за одиницю (1 Гкал/год) теплового навантаження на опалення (вентиляцію) або за 1 кв. м опалювальної площі (1 куб. м опалювального об`єму) об`єктів теплоспоживання як грошовий вираз решти планованих економічно обґрунтованих витрат, що включаються до повної собівартості теплової енергії та послуг з централізованого опалення, є постійними і не змінюються прямо пропорційно зміні обсягу послуг з централізованого опалення з урахуванням планованого прибутку, яка х встановлюється НКРЕКП з урахуванням податку на додану вартість.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі звернення громадянина Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області проведено позапланову перевірку позивача та встановлено, що підприємство при розрахунку умовно-постійної частина двоставкового тарифу на послугу з централізованого опалення мешканцям будинку по АДРЕСА_2 застосовувало максимальне теплове навантаження опалювальної площі з включенням в його розмір величини теплового навантаження на споживачів, які від`єднані від централізованого опалення і не є об`єктами теплоспоживання, що суперечить вимогам Порядку.

Встановлено, що розподіл фактично спожитого тепла згідно показів лічильника, здійснювався позивачем пропорційно до максимального теплового навантаження на опалення об`єктів теплоспоживання у будинку, а саме між: житловою частиною будинку 0,3576 Гкал/год., гуртожитком - 0,105 Гкал/год. та нежитловими приміщеннями 0,0317 Гкал/год. в період з 2014 року до 01.10.2018, а з 01.10.2018 аналогічно, тільки розмір максимального теплового навантаження житлової частини будинку зменшено до 0,30375 Гкал/год., згідно службової записки Виробничо-технічного відділу позивача від 27.04.2018 року та використали при розподілі фактично спожитого тепла при нарахуванні плати за умовно-змінну частину двоставкового тарифу на опалення.

Плата за умовно-постійну складову двоставкового тарифу нараховується споживачам щомісячно в розрахунку на 1 м. АДРЕСА_3 . на підставі визначеного розміру максимального теплового навантаження об`єкта тепло споживання, а саме житлової частини будинку АДРЕСА_2 та розміру умовно-постійної частина двоставкового тарифу з централізованого опалення встановленого постановами НКРЕКП пропорційно опалювальній площі квартир житлової частини будинку.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач плату за умовно-постійну складову двоставкового тарифу в період 01.10.2014 по 01.11.2018 нараховував з врахування максимального теплового навантаження житлової частини будинку в розмірі 0,3576 Гкал/год. Проте розмір максимального теплового навантаження 0,3576 Гкал/год., на який позивач нараховує плату за умовно-постійну складову тарифу, згідно з додатком № 1 до договору №1423/Ф від 01.10.2012 року відповідає житловій частини будинку АДРЕСА_2 без від`єднаних квартир АДРЕСА_4 108, 124, 126, 94 АДРЕСА_5 134 АДРЕСА_5 80, тоді як нараховану таким чином плату за умовно-постійну складову тарифу (0,3576. Гкал/год на умовно-постійну складову двоставкового тарифу встановлену НКРЕКП в гри./ Гкал/год) позивач розпроділяв пропорційно в період:

- з 01.10.2014 до 01.03.2017 на площу будинку 8392,30 м.кв. без наступнихвід`єднанихквартир №108, 124, 126, 94, 134, 80, 107, 93, 98, 125, 127, 134, 138, 179, 181, 183, таким чином максимальне теплове навантаження житлової частини будинку за рахунок виключення з його розміру цих всіх від`єднаних квартир згідно опитувальних листів, що використовував позивач та службової записки повинно становити 0,31051 Гкал/год., а не 0,3576 Гкал/год.;

- з 01.03.2017 по 31.03.18 на площу будинку 8353,10 АДРЕСА_6 . АДРЕСА_3 . без квартир АДРЕСА_4 108, 124, 126, АДРЕСА_7 , 134, 80, 18, 107, АДРЕСА_8 , 98, 125, 127, 138, 178, 179, 181, 183 та кв. АДРЕСА_9 , тоді як максимальне теплове навантаження без вказаних від`єднаних квартир повинно становити 0,30801 Гкал/год, а не 0,3576 Гкал/год.;

- з 01.04.2018 по 01.11.2018 на площу будинку 8288,30 м. АДРЕСА_3 . без квартир АДРЕСА_4 108, 124, 126, АДРЕСА_7 , 134, 80, 18, 107, АДРЕСА_8 , 98, 125, 127, 138, 178, 179, 181, 183, 137 та кв. АДРЕСА_10 , тоді як максимальне теплове навантаження повинно становило 0,30375 Гкал/год., а не 0,3576 Гкал/год , як використовував позивач при нарахуванні.

Внаслідок таких дій ЛМКП «Львівтеплоенерго» завищено розмір плати за умовно-постійну складову тарифу в розрахунку на 1 м.кв., а саме :

- в період з 01.10.2014-20.11.2014 застосовано 0,934 гри./Гкал/год. з ПДВ замість 0,814 грн./Гкал/год. з ПДВ, чим порушено вимоги постанови НКРЕКП від 13.06.2014 № 664;

- в період з 21.11.2014-07.05.2015 застосовано 0,929 грн./Гкал/год. з ПДВ замість 0,810 грн./Гкал/год. з ПДВ, чим порушено вимоги постанови НКРЕКП від 17.10.2014 № 146;

- в період з 08.05.2015-30.06.2016 застосовано 0,931 грн./Гкал/год. з ПДВ замість 0,811 грн./Гкал/год. з ПДВ, чим порушено вимоги постанови НКРЕКП від 31.05.2015 № 1171

- в період з 01.07.2016-28.02.2017 застосовано 1,146 грн./Гкал/год. з ПДВ замість 0,998 грн./Гкал/год. з ПДВ, чим порушено вимоги постанови НКРЕКП від 09.06.2016 № 1101;

- в період з 01.01.2018-31.03.2018 застосовано 1,138 грн./Гкал/год. з ПДВ замість 0,988 грн./Гкал/год. з ПДВ, чим порушено вимоги постанови НКРЕКП від 28.12.2017 № 1536;

- в період з 01.04.2018-05.10.2018 застосовано 1,138 грн./Гкал/год. з ПДВ замість 0,982 грн./Гкал/год. з ПДВ, чим порушено вимоги постанови НКРЕКП від 28.12.2017 № 1536;

- в період з 06.10.2018-01.11.2018 застосовано 1,1894 грн./Гкал/год. з ПДВ замість 1,011 грн./Гкал/год. з ПДВ, чим порушено вимоги постанов НКРЕКП від 27.02.2018 № 240 та від 14.06.2018 № 405.

Таким чином, позивачем в період з 01.10.2014 по 01.11.2018 порушено порядок застосування державних регульованих цін двоставкових тарифів на послугу з централізованого опалення, внаслідок завищення розміру плати за умовно-постійну частину тарифу на централізоване опалення в розрахунку на 1 м.кв через завищення розміру максимального теплового навантаження, порушено Закон України «Про ціни і ціноутворення» та постанови НКРЕКП від 13.06.2014 № 664, від 17.10.2014 № 146, від Ч 31.05.2015 № 1171, від 09.06.2016 №1101, від 28.12.2017 № 1536, від 27.02.2018 № 240 та від 14.06.2018 № 405.

Внаслідок вказаного порушення підприємством в період з 01.10.2014 по 01.11.2018 нараховано плату мешканцям житлового будинку по АДРЕСА_2 за умовно-постійну складову двоставкового тарифу на централізоване опалення в розмірі 56 633,72 грн. Враховуючи рівень оплати споживачами по даному будинку 91,5%, сума необгрунтовано отриманої ЛМКП «Львівтеплоенерго» суми становить 14 212,13грн.

Статтею 20 Закону України «Про ціни і ціноутворення» до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за: 1) порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки; 2) стягнення плати за товари, які згідно із законодавством надаються безоплатно, - штраф у розмірі 100 відсотків вартості проданих (реалізованих) товарів; 3) надання уповноваженим органам недостовірних відомостей - штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 4) невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій штраф у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суми адміністративно-господарських санкцій зараховуються до державного бюджету. Сума необґрунтованої виручки, одержаної суб`єктами господарювання, які на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача, повертається споживачам.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області видаючи оскаржуваний припис та виносячи оскаржуване рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій на суму 28424,26 грн. (в т.ч. повернути споживачам 14121,13 грн.), діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом України «Про ціни і ціноутворення», а тому позовні вимоги є безпідставними та не обґрунтованими, в задоволенні яких судом першої інстанції правомірно відмовлено.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними покликання апелянта на опитувальний лист від 28.03.2019 року, виготовлений ДП ДІП «Містопроект», оскільки такий був виготовлений після проведення перевірки та не оцінювався відповідачем.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Вадміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права; у ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правових наслідків є правильними, натомість доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у справі №1.380.2019.000747 за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення та припису без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Р. П. Сеник
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 25.09.2019.