Справа № 440/3198/19
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3198/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /далі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області/ про:

- визнання протиправними дій (бездіяльності) щодо застосування середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018 рік, в розмірі 7810,88 грн під час обчислення щомісячної основної державної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01 липня 2019 року;

- зобов`язання здійснити ОСОБА_1 починаючи з 01 липня 2019 року перерахунок та виплату щомісячної основної державної пенсії по інвалідності з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 рік, в розмірі 4482,35 грн, відповідні виплати провести з урахуванням раніше сплачених сум /а.с.5-8/.

Позов обґрунтований тим, що з 01 липня 2019 року позивачу перераховано пенсію відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року. Не погодившись з проведеним перерахунком пенсії в частині застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2018 рік (7810,88 грн), позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії із врахуванням розміру середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 рік, однак листом ГУ ПФУ у Полтавській області №3554/Л-02 від 26 липня 2019 року йому повідомлено, що з 01 липня 2019 року проведено перерахунок його пенсії відповідно до пункту 9-1 Порядку № 1210.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13 вересня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 23-26/, в якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки основний розмір пенсії позивача з 01 липня 2019 року обчислено за формулою, визначеною пунктом 9-1 Порядку №1210, із застосуванням середньомісячного коефіцієнта заробітної плати, який визначається шляхом ділення п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, на розмір середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за рік, що передує відповідному року. Враховуючи, що для обчислення цього середньомісячного коефіцієнта заробітної плати враховується мінімальна заробітна плата на 01 січня 2019 року, пенсійним органом правомірно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) по Україні саме за 2018 рік.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с. 30-47/.

З 04 квітня 2002 року ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 80%, що підтверджується копіями довідок МСЕК серії МСЕ- №0060291 від 04 квітня 2002 року та серії 7-66 КА № 0060291 від 04 квітня 2002 року /а.с. 15/.

З 01 липня 2019 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії по інвалідності на підставі частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року, за результатами якого основний розмір пенсії склав 9412,17 грн, що підтверджується рішенням Глобинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №26 від 03 липня 2019 року /а.с. 12-13/.

12 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою (вх. 3554/Л-02 від 16 липня 2019 року), в якій просив провести з 01 липня 2019 року перерахунок основного розміру пенсії по інвалідності з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 рік, у розмірі 4482,35 грн /а.с.50-52/.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області №3554/Л-02 від 26 липня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено, що пунктом 9-1 Порядку №1210 передбачено застосування під час обчислення основного розміру пенсії середньомісячного коефіцієнта заробітної плати, який визначається як частка від ділення п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, на середньою заробітну плату по Україні за рік, що передує відповідному року, а тому перерахунок його пенсії з 01 липня 2019 року проведено з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2019 року (4173,00 грн) та показника середньої заробітної плати по Україні за 2018 рік (7810,88 грн) /а.с.11/.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, умови соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ).

Відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-ХІІ /у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин/ особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Згідно із пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року, у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 543 від 26 червня 2019 року /далі - Порядок №1210/, за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: П = Зс х Кзс х (Кв / 100%), де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: Кзс = (Зп (мін) х 5) / Зс1 ; де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; Зс 1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Спір у цій справі стосується правомірності застосування відповідачем під час обчислення основного розміру пенсії позивача розрахункової величини - середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року, - в частині визначення року, з якою норма пов`язує середню заробітну плату (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески.

Отже, спір фактично виник внаслідок різного тлумачення учасниками спору словосполучення "за рік, що передує відповідному року", що вживається у пункті 9-1 Порядку № 1210.

Так, відповідач при обчисленні пенсії позивача виходив з того, що для розрахунку середнього коефіцієнта заробітної плати враховується п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року та розмір середньої заробітної плати (доходу) за попередній рік, що передує такому відповідному року. А оскільки при обчисленні пенсії позивача з 01 липня 2019 року враховано розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2019 року, то розмір середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні враховано за 2018 рік, що передує 2019 року.

Основний розмір пенсії позивача обчислено за формулою, визначеною пунктом 9-1 Порядку №1210, з таких складових:

1) Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески (визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки) = 3764,40 грн;

2) Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії, розрахований шляхом ділення п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2019 року (20865,00 грн = 4173,00 грн х 5) на розмір середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні враховано за 2018 рік, що становить 7810,89 грн = 2,67127;

3) Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках), що визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи = 80% або 0,8 /а.с.12--13, 48-49/.

Під час обчислення основного розміру пенсії позивача пенсійним органом також застосовано коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015, 2016 роки у розмірі 1,17, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 року".

Загалом основний розмір пенсії позивача з 01 липня 2019 року склав 9412,17 грн = (3764,40 грн х 1,17) х 2,67127 х 0,8.

Натомість, позивач переконаний, що при обчисленні основного розміру його пенсії пенсійний орган безпідставно застосував показник середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2018 рік, оскільки мав врахувати такий показник за 2016 рік. При цьому позивач виходив з того, що Законом №796-ХІІ та Порядком №1210 передбачено зміну лише показника мінімальної заробітної плати, а всі інші показники (в т.ч. й розмір середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні для визначення середнього коефіцієнта заробітної плати) мають залишатись незмінними.

Однак, суд не погоджується з цим доводом позивача з огляду на наступне.

Формулу, за якою обчислюється пенсія по інвалідності відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796-ХІІ, визначено пунктом 9-1 Порядку №1210.

Цією нормою передбачено застосування для обчислення пенсії трьох складових: середнього показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014, 2015 та 2016 роки, середньомісячного коефіцієнта заробітної плати та розміру відшкодування фактичних збитків. При цьому для обчислення середньомісячного коефіцієнта заробітної плати у розрахунок береться п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року та розмір середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні за рік, що передує відповідному року, тобто за попередній рік.

В спірних правовідносинах для перерахунку пенсії позивача з 01 липня 2019 року застосований розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2019 року, а відтак суд дійшов висновку, що відповідач правомірно врахував розмір середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2018 рік, тобто за рік, що передує року встановлення (збільшення) мінімальної заробітної плати.

З цих підстав суд відхиляє як необґрунтоване твердження позивача про необхідність обчислення його пенсії з урахуванням розміру середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2016 рік.

Стосовно посилання позивача на відсутність підстав для застосування при обчисленні основного розміру пенсії коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015, 2016 роки у розмірі 1,17, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України №124 від 20 лютого 2019 року "Питання проведення індексації пенсій у 2019 року", суд зазначає, що застосування відповідачем згаданого коефіцієнта не призвело до порушення прав позивача, оскільки у даному випадку його розмір пенсії збільшився.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми права, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк