Справа № 753/4974/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 вересня 2019 року № 753/4974/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України у м. Києві
прозобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2019 року, на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі - ГУ ПФУ у м. Києві, відповідач), у якому просить зобов`язати ГУ ПФУ у м. Києві здійснити перерахунок та виплату загальної суми недорахованих виплат за період з 23 листопада 2017 року по 06 березня 2019 року та продовжувати виплату пенсії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року визнано неправомірними дії Лівобережного об`єднаного Управління пенсійного фонду України у м. Києві (правонаступником якого є ГУ ПФУ у м. Києві) та зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача.

Проте, після здійснення перерахунку пенсії її розмір було визначено не вірно, а відповідач на неодноразові звернення позивача щодо визначення вірної суми пенсії відповідає відмовою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2019 року у справі відкрито спрощене провадження без повідомлення (виклику) сторін (письмове провадження).

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали для надання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України, або заяву про визнання позову.

05 липня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на те, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в ході виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року по справі №753/2988/16-а з урахуванням загальної суми «інших виплат» за період з 15 серпня 2015 року по теперішній час згідно постанови Кабінету Міністрів України №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», розділивши їх на 24.

Також, вказаним рішенням зобов`язано відповідача провести перерахунок та відновити сплату індексації пенсії за період з 15 серпня 2015 року по теперішній час без зміни базового місяця, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 та виплатити її з урахуванням раніше сплачених сум.

Відповідач зазначив, що оскільки вказаною постановою суду зобов`язання щодо здійснення перерахунку пенсії визначено за період з 15 червня 2015 року по 23 листопада 2017 року, ділення «інших виплат» на 24 та нарахування суми індексації здійснено тільки за вказаний період.

З 24 листопада 2017 року сума «інших виплат» приведена у відповідність до вимог постанови Кабінету Міністрів України №622 від 14 вересня 2016 року та розділена на 60. Також, з цієї дати скасовано нарахування суми індексації, що призвело до зменшення суми заробітку і суми пенсії.

У зв`язку із викладеним, вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

19 липня 2019 року позивачем була надана відповідь на відзив, у якій він зазначив, що дії ГУ ПФУ у м. Києві перешкоджають реалізації його конституційного права на отримання належних виплат відповідно до судового рішення, яке відновлює його право на отримання пенсії гарантоване державою.

Відповідно до частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В:

Позивач з 08 грудня 2010 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує пенсію за віком, як держслужбовець, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві задоволено.

Зобов`язано Лівобережне об`єднане Управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії та її виплату з урахуванням інших виплат, на які нараховувався збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (матеріальної допомоги на оздоровлення, іншої матеріальної допомоги та індексації сум заробітної плати) із розрахунку 90 відсотків розміру заробітної плати у відповідності зі статтею 37 Закону України «Про державну службу», з урахуванням раніше виплачених сум.

Додатковою постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року резолютивну частину постанови Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року викладено наступним чином: «Зобов`язати Лівобережне об`єднане Управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії та її виплату з урахуванням інших виплат, на які нараховувався збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (матеріальної допомоги на оздоровлення, іншої матеріальної допомоги та індексації сум заробітної плати) із розрахунку 90 відсотків розміру заробітної плати у відповідності зі статтею 37 Закону України «Про державну службу», з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 15 серпня 2015 року».

У подальшому, постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року задоволено позов ОСОБА_2 до Лівобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві та визнано неправомірними дії Лівобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування положень постанови Кабінету Міністрів України №112 та поділі загальних суму «інших виплат» на 60, та дії щодо зміни раніше визначеного базового місяця індексації пенсії - з листопада 2010 року на серпень 2015 року в ході виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року по справі №753/2988/16-а.

Зобов`язано Лівобережне об`єднане Управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії в ході виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року по справі №753/2988/16-а з урахуванням загальної суми «інших виплат» за період з 15 серпня 2015 року по теперішній час згідно постанови Кабінету Міністрів України № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», розділивши їх на 24.

Зобов`язано Лівобережне об`єднане Управління пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_2 перерахунок та відновити сплату індексації пенсії за період з 15 серпня 2015 року по теперішній час без зміни базового місяця, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (із змінами) та виплатити її, з урахуванням раніше сплачених сум.

ГУ ПФУ у м. Києві листом від 24 вересня 2018 року за вих. №82175/02 повідомило позивача про те, що відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року та додаткової постанови суду від 19 грудня 2016 року зобов`язано провести перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням інших виплат, зокрема, матеріальної допомоги на оздоровлення у сумі - 5570, 84 грн. за серпень 2009 року, 4 463, 48 грн. - за червень 2010 року, іншої матеріальної допомоги в сумі 5 688, 92 грн. за квітень 2009 року, в сумі 5 298, 36 грн. за жовтень 2010 року, суми індексації в сумі 1 611, 61 грн. за період з 01 грудня 2008 року по 30 листопада 2010 року.

Крім цього, згідно довідки про заробітну плату №1032/П/05-027 від 06 грудня 2010 року включені посадовий оклад - 1 340, 00 грн., надбавка за ранг - 130, 00 грн., надбавка за вислугу років - 588, 00 грн. Згідно довідки про заробітну плату №1031/П/05-027 від 06 грудня 2010 року включені надбавка за високі досягнення в загальній сумі 24 323, 60 грн., премія в сумі 61 159, 32 грн.

Також, з вказаного листа вбачається, що відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року зобов`язано здійснити перерахунок пенсії з урахуванням «інших виплат» за період з 15 серпня 2015 року по теперішній час, розділивши їх на 24, тому ділення «інших виплат» на 24 здійснено тільки з 15 серпня 2015 року по 23 листопада 2017 року, аналогічно проведено нарахування індексації. З 24 листопада 2017 року сума «інших виплат» приведена у відповідність до законодавства і розділена на 60, а також, з цієї дати скасовано нарахування суми індексації, що призвело до зменшення суми заробітку і суми пенсії.

10 жовтня 2018 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у м. Києві з заявою, у якій просив провести належним чином перерахунок його пенсії та надати копію детального розрахунку і нарахованих сум пенсії за періоди з 15 серпня 2015 року по 23 листопада 2017 року та з 23 листопада 2017 року по 30 вересня 2018 року.

ГУ ПФУ у м. Києві листом від 05 листопада 2018 року за вих. №105323/02/17-80/3 повідомило позивача про те, що частиною 2 статті 14, статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку.

У листі зазначено, що при перевірці пенсійної справи було встановлено, що невірно визначено заробітну плату для обчислення розміру пенсії.

Головним управлінням матеріали пенсійної справи приведено у відповідність до норм чинного законодавства. Кошти по перерахунку будуть нараховані на наступний виплатний період.

Також, листом від 10 січня 2019 року за вих. №5610/02/П-80/4 ГУ ПФУ у м. Києві повідомило позивача про те, що розмір пенсії з 15 серпня 2015 року по 23 листопада 2017 року склав 6 150, 45 грн., де 5 906, 56 грн. - основний розмір пенсії; 243, 89 грн. - фіксована сума індексації.

Розмір пенсії з 24 листопада 2017 року складає 5 397, 31 грн.

Незгода позивача із вказаним розрахунком пенсії зумовила його звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 1 статті 58 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Кошти Пенсійного фонду відповідно до статті 73 Закону №1058-IV використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011 (далі - Положення №384/2011), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є, зокрема: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством; виконання інших завдань, визначених законами України та покладених на Пенсійний фонд України Президентом України (пункт 3 Положення №384/2011).

Згідно з пунктом 1 розділу 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року №28-2 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №41/26486 (далі - Положення №28-2), головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Пунктом 2 Положення № 28-2 визначено, що управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами Правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду.

Серед основних завдань управління, відповідно до пункту 4 Положення, зокрема, є: призначення (перерахунок) і виплата пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснення інших повноважень, визначених законом.

Тобто органи Пенсійного фонду України є суб`єктами владних повноважень, наділені владними управлінськими функціями, завданнями яких є, зокрема призначення (перерахунок) і виплата пенсій згідно із законодавством України.

Відповідач, посилається на те, що на виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва перерахунок пенсії позивача та нарахування індексації було здійснено з 15 серпня 2015 року по дату прийняття постанови - 23 листопада 2017 року, та її розмір у вказаний період становив 6 150, 45 грн., а з 24 листопада 2017 року сума «інших виплат» приведена у відповідність до законодавства, розділена на 60 та скасовано нарахування суми індексації, що призвело до зменшення розміру пенсії, який склав 5 397, 31 грн.

Суд не погоджується з наведеними доводами відповідача, з огляду на наступне.

У відповідності до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723-XIІ, у редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-XII (далі - Закон №1282-XII, у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу - 08 грудня 2010 року).

Згідно з частинами 1 та 5 статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

За приписами статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закон.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами справи встановлено, що у зв`язку з невірним розрахунком Лівобережним об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві пенсії позивача при її призначенні, постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням інших виплат, на які нараховувався збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, іншої матеріальної допомоги та індексації сум заробітної плати, із розрахунку 90 відсотків розміру заробітної плати у відповідності зі статтею 37 Закону України «Про державну службу», з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 15 серпня 2015 року.

Крім того, постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням загальної суми «інших виплат» за період з 15 серпня 2015 року по теперішній час згідно постанови Кабінету Міністрів України № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», розділивши їх на 24, відновивши сплату індексації пенсії за період з 15 серпня 2015 року по теперішній час без зміни базового місяця, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (із змінами).

З листа ГУ ПФУ у м. Києві від 24 вересня 2018 року за вих. №82175/02 вбачається, що при здійсненні перерахунку неправомірно призначеної пенсії позивача за основу брались довідки про заробітну плату №1032/П/05-027 від 06 грудня 2010 року та №1031/П/05-027 від 06 грудня 2010 року згідно з якими до заробітку для обчислення заробітної плати включені наступні суми:

- матеріальна допомога на оздоровлення - 5 570, 84 грн. за серпень 2009 року; 4 463, 48 грн. за червень 2010 року; 5 688, 92 грн. за квітень 2009 року; 5 298, 36 грн. за жовтень 2010 року; сума індексації - 1 611, 61 грн.

- посадовий оклад - 1 340, 00 грн.;

- надбавка за ранг - 130, 00 грн.;

- надбавка за вислугу років - 558, 00 грн.;

- надбавка за високі досягнення - 24 323, 60 грн.;

- премія - 61 159, 32 грн.

Таким чином, з наданого позивачем розрахунку, перевіреного судом, заробіток для обчислення пенсії, визначений діленням на 24, становить 6 562, 84 грн., у зв`язку із чим, розмір щомісячної пенсії позивача повинен становити 5 906, 56 грн. (6 5262, 84 *90% = 5 906, 56 грн.).

При цьому, розмір фіксованої суми індексації становить 243, 89 грн., що зазначено відповідачем у листі від 10 січня 2019 року за вих. №5610/02/П-80/4.

З огляду на викладене, загальний розмір пенсії призначеної позивачу з 08 грудня 2010 року, з урахуванням суми індексації повинен становити 6 150, 45 грн.

Водночас, суд зазначає, що у даному випадку перерахунок судами розміру пенсії позивача відбувся у зв`язку з неправомірними діями відповідача при її призначенні у 2010 році, а не у зв`язку з підвищенням її розміру та виникненням підстав для її перерахунку.

Таким чином, наведений розмір пенсії позивача у сумі 6 150, 45 грн. є тим розміром пенсії, що повинен виплачуватись позивачу щомісячно з моменту її призначення, тобто з 08 грудня 2010 року.

У той же час, суд зазначає, що зменшення ГУ ПФУ у м. Києві з 24 листопада 2017 року розміру пенсії позивача до 5 397, 31 грн. у зв`язку із закінченням строку дії судового рішення є протиправним, з наступних підстав.

Так, у зв`язку з невірним визначенням відповідачем розміру пенсії позивача при її призначенні, за період з 08 грудня 2015 року по дату прийняття постанови, тобто 23 листопада 2017 року у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем з виплати різниці належної йому пенсії та вже виплаченої відповідачем.

Як вбачається з додаткової постанови Дарницького районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року, у зв`язку з закінченням строків позовної давності, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити за період з 08 грудня 2010 року по 14 серпня 2015 року залишено без розгляду.

Таким чином, постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року було зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплатити пенсію позивачу за минулий період, тобто з 15 серпня 2015 року по 23 листопада 2017 року у визначеному постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року розмірі.

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи виписку по його банківському рахунку, відкритому в АТ КБ «Приватбанк» за період з 10 вересня 2018 року по 10 грудня 2019 року, з якого вбачається, що пенсія позивачу виплачується у розмірі 5 373, 14 грн., що є меншим, ніж зазначено ГУ ПФУ у м. Києві у листі від 10 січня 2019 року за вих. №5610/02/П-80/4.

З огляду на викладене, законних підстав для зменшення з 24 листопада 2017 року пенсії ОСОБА_1 до 5 397, 31 грн., та виплати її у розмірі 5 373, 14 грн. судом не встановлено, як і не надано відповідних доказів на підтвердження правомірності своїх дій відповідачем.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, відповідач, зменшуючи з 24 листопада 2019 року пенсію позивача до 5 397, 31 грн., та фактично виплачуючи її у розмірі 5 373, 14 грн., діяв поза межами повноважень та у спосіб, що визначених Конституцією та законами України, необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, не розсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Приймаючи до уваги викладене вище, виходячи з вимог, заявлених позивачем у даній справі, суд, з метою належного захисту прав позивача, на підставі частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне вийти за їх межі та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягають у протиправному зменшенні розміру пенсії позивача з 24 листопада 2017 року до 5 397, 31 грн.

Суд також зазначає, що відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З системного аналізу вказаних норм статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.

Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі обставини встановлені під час розгляду даної справи, з метою належного та ефективного способу захисту прав, свобод та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, а також забезпечення його виконання та виключення необхідності наступних звернень до суду, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ГУ ПФУ у м. Києві виплатити позивачу заборгованість по виплаті пенсії у розмірі, визначеному постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року, що утворилась за період з 24 листопада 2017 року по дату ухвалення рішення у даній справі - 25 вересня 2019 року, з урахуванням виплачених сум, а також, зобов`язати відповідача здійснювати у подальшому виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі, визначеному постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року, тобто 6 150, 45 грн.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, 16), які полягають у протиправному зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) з 24 листопада 2017 року до 5 397, 31 грн.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованість по виплаті пенсії у розмірі, визначеному постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року, що утворилась за період з 24 листопада 2017 року по дату ухвалення рішення у даній справі - 25 вересня 2019 року, з урахуванням виплачених сум.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, 16) здійснювати у подальшому виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у розмірі, визначеному постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року, тобто 6 150, 45 грн.

5. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 768, 40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя з І.М. Погрібніченко