Справа № 480/2746/19
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 р. Справа № 480/2746/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелети С.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру), в якій просить визнати незаконними дії ГУ Держгеокадастру, щодо не затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача для ведення особистого селянського господарства на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області; зобов`язати ГУ Держгеокадастру розглянути питання щодо затвердження проекту у відповідності до вимог чинного законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в листопаді 2018 позивач звернулась до ГУ Дергеокадастру із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки 2 га для ведення особистого селянського господарства.

Оскільки в термін більше місяця ГУ Держгеокадастру не надало дозвіл або вмотивованої відмови, 19.12.2018 позивач набув право на розроблення проекту землеустрою на підставі ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Так, на замовлення ОСОБА_1 було розроблено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства.

25.04.2019 позивач звернулась до ГУ Держгеокадастру із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, однак станом на 15.07.2019 жодної відповіді на вказану заяву не надходило.

Зважаючи на те, що проект землеустрою, розроблений на замовлення ОСОБА_1 , було погоджено у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України він має бути затверджений відповідачем

Представник відповідача подав до суду відзив, у якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні. Також зазначив, що дійсно в листопаді 2018 ОСОБА_1 зверталась до ГУ Держгеокадастру із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області.

Заява ОСОБА_1 була розглянута та листом від 07.12.2018 № Д-13960-5517/21-18 позивача повідомлено про результати її розгляду. Так, зазначений лист було направлено засобами поштового зв`язку простим поштовим відправленням на адресу місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Таким чином твердження позивача про те, що її заява від 08.11.2018 не була розглянута у місячний строк є безпідставними.

В подальшому позивач звернулась із заявою від 25.04.2019 про затвердження проекту землеустрою. Листом від 10.05.2019 № Д-6440-3049/21-19 її було повідомлено про те, що в даному випадку неможливо застосувати принцип "мовчазної" відмови, передбачений ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки про результати розгляду її заяви, ОСОБА_1 була повідомлена листом від 07.12.2018 № Д-13960-5517/21-18.

Оскільки позивач не отримувала дозволу на розроблення проекту землеустрою, такий проект не може бути затверджений.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до ГУ Держгеокадастру із заявою від 07.11.2018 (зареєстрована в ГУ Держгеокадастру 08.11.2018 за № Д-13960/0/94) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а.с. 56).

Листом від 07.12.2019 № Д-13960-5517/21-18 відповідач відмовив позивачу в задоволенні поданої заяви з підстав того, що бажана земельна ділянка буде включена в перелік земельних ділянок, зарезервованих для подальшої передачі у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с. 57).

Зазначений лист було направлено на адресу ОСОБА_1 , зазначену в заяві від 07.11.2018, а саме: АДРЕСА_1 .

Як зазначив позивач, у зв`язку з ненаданням ГУ Держгеокадастру дозволу на розроблення проекту землеустрою або мотивованої відмови більше місяця, на підставі ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України на замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_2 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а.с. 10-48). 27.03.2019 зазначений проект погоджено експертом державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області (а.с. 44).

Після погодження проекту землеустрою, позивач звернулась до ГУ Держгеокадастру із заявою про затвердження проекту землеустрою. Вказана заява була 25.04.2019 отримана ГУ Держгеокадастру та зареєстрована за № Д-6440/0/94-19 (а.с. 58).

Листом від 10.05.2019 № 6440-3049/21-19 ГУ Держгеокадастру повідомило про неможливість задоволення заяви ОСОБА_1 від 27.03.2019, оскільки в наданому проекті землеустрою відсутнє рішення відповідного органу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. Також зазначено, що у відповідь на заяву від 08.11.2018, листом від 07.12.2019 № Д-13960-5517/21-18 позивача повідомлено про резерв бажаної земельної ділянки. Крім того наголошено, що положення ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України щодо розроблення проекту землеустрою за принципом "мовчазної згоди" не можуть бути застосовані, оскільки головним управлінням була надана мотивована відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Також була звернута увага позивача на відсутність в розробленому проекті землеустрою кадастрового номера земельної ділянки (а.с. 59).

Вирішуючи спір по сутні позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина третя статті 116 Земельного кодексу України).

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 9-10 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а у разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з ч. 13 ст. 123 Земельного кодексу України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є завершальною стадією процедури відведення земельної ділянки.

Як встановлено судом ОСОБА_1 звернулась до ГУ Держгеокадастру із заявою від 07.11.2018, яка була отримана та зареєстрована відповідачем 08.11.2018 за № Д-13960/0/94.

За результатом розгляду заяви уповноваженою особою прийнято рішення про неможливість її задоволення, про що зазначено в листі від 07.12.2019 № Д-13960-5517/21-18 з наведенням мотивів такої відмови. Така відмова позивачем не оскаржена, судом не встановлено протиправності підстав для не надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Суд також зазначає, що в матеріалах справи міститься повідомлення від 19.12.2018, яке було направлено ОСОБА_1 на адресу ГУ Держгеокадастру у якому вона повідомляє відповідача про те, що у зв`язку з ненаданням відповіді на заяву від 07.11.2018 більше місяця, позивач звернулась до ФОП ОСОБА_2 для виготовлення проекту землеустрою на бажану земельну ділянку. У такому повідомленні адреса позивача також зазначена невірно - АДРЕСА_1 (а.с. 23), замість зареєстрованого місця проживання в АДРЕСА_1 . Як зазначено у відзиві відповідача відмова у наданні дозволу була направлена на адресу, за якою позивач офіційно реєструвала місце проживання АДРЕСА_1 .

Твердження позивача про те, що ГУ Держгеокадастру у встановлений законом строк (протягом місяця) на заяву від 07.11.2018 не було прийнято рішення, зокрема не надано дозволу на розроблення проекту землеустрою або вмотивованої відмови - не підтверджується матеріалами справи.

При цьому рішення по заяві від 07.11.2018 (лист від 07.12.2019 № Д-13960-5517/21-18) було надано відповідачем та міститься в матеріалах справи.

Слід зазначити, що судом визнається необґрунтованим твердження позивача на те, що відсутні підстави для відмови в затвердженні проекту землеустрою, враховуючи факт наявності відмови в наданні дозволу, яке позивачем не оспорювалося. Факт неотримання такого рішення позивачем не може бути визнано судом як бездіяльність при розгляді заяви від 07.11.2018, при тому, що рішення щодо відмови у наданні дозволу було прийнято відповідачем, про що зазначено в листі від 07.12.2019 № Д-13960-5517/21-18.

Відповідно до абз. 2-3 ч. 3 ст. 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом). Розроблений на замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_2 проект землеустрою такого документу не містить.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними дій ГУ Держгеокадастру, щодо не затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області та зобов`язання ГУ Держгеокадастру розглянути питання щодо затвердження проекту у відповідності до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання дій щодо не затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача для ведення особистого селянського господарства на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області; зобов`язати ГУ Держгеокадастру розглянути питання щодо затвердження проекту у відповідності до вимог чинного законодавства відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26.09.2019.

Суддя С.М. Гелета