Справа № 120/2185/19-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 вересня 2019 р. Справа № 120/2185/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Лояніча В.О.

представника позивача: Слюсар О.В.

представника відповідача: Андріюк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Підприємства "Енергогарант" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Підприємство «Енергогарант» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі - Позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 21.06.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26 червня 2019 року поштою від Головного управління ДФС у Вінницькій області, отримав Акт про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 05.06.2019 № 21420/50-05 (далі - Акт перевірки) та податкове повідомлення-рішення від 21.06.2019 № про нарахування штрафних санкцій в сумі 118540,74 грн. прийняте у зв`язку із порушенням строків реєстрації податкових накладних.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням - рішенням, позивач зазначає наступне.

30.04.2019 позивач, за допомогою програмного забезпечення М.е.doc, використовуючи ІТЄ «Єдине вікно подання електронної звітності», відправив на реєстрацію в ЄРПН такі податкові накладні: № 10 від 01.04.2019, № 25 від 10.04.2019, № 1 від 02.04.2019, № 4 від 01.04.2019, № 16 від 09.04.2019, № 2 від 04.04.2019, № 11 від 04.04.2019, № 15 від 08.04.2019, № 24 від 09.04.2019, № 12 від 03.04.2019, № 18 від 15.04.2019, № 13 від 05.04.2019, № 14 від 05.04.2019 та № 17 від 11.04.2019.

Згідно з даними, які відображені в системі надсилання та реєстрації податкових накладних, накладні надіслані о 09 год. 20 хв.

Позивач зазначає, що відповідно до п.201.10 ПК України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Позивач наголошує, що якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач зазначає, інформацію про прийняття або неприйняття надісланих документів товариство так і не отримало.

Оскільки квитанції в межах операційного дня не були надіслані позивачу, останній вважає, що підтвердженням факту вчасного відправлення податкових накладних є саме повідомлення програмного забезпечення про відправлення податкових накладних до Єдиного реєстру в ДФС, а накладні вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи наведене вище позивач вважає, що податкові накладні: № 10 від 01.04.2019, № 25 від 10.04.2019, № 1 від 02.04.2019, № 4 від 01.04.2019, №16 від 09.04.2019, № 2 від 04.04.2019, № 11 від 04.04.2019, № 15 від 08.04.2019, № 24 від 09.04.2019, № 12 від 03.04.2019, № 18 від 15.04.2019, № 13 від 05.04.2019, № 14 від 05.04.2019 та № 17 від 11.04.2019 вважаються своєчасно зареєстрованими в ЄРПН, а тому відсутні підстави для застосування до товариства штрафних санкцій у розмірі 118 540,74 грн. згідно з податковим повідомленням-рішенням.

Також позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі Акту перевірки, яким невірно визначено суть порушення. Так, податковий орган неправильно визначив дату - 31.03.2019, як граничний термін реєстрації податкових накладних.

Позивач наголошує, що відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України граничним терміном реєстрації податкових накладних № 10 від 01.04.2019, № 25 від 10.04.2019, № 1 від 02.04.2019, № 4 від 01.04.2019, № 16 від 09.04.2019, № 2 від 04.04.2019, № 11 від 04.04.2019, № 15 від 08.04.2019, № 24 від 09.04.2019, № 12 від 03.04.2019, № 18 від 15.04.2019, №13 від 05.04.2019, №14 від 05.04.2019 та №17 від 11.04.2019 була дата - 30.04.2019.

Тому, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 21.06.2019.

Ухвалою від 08.07.2019 позовну заяву позивача залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

22.07.2019 до суду надійшла заява позивача про усунення, вказаних в ухвалі від 08.07.2019 року, недоліків.

Ухвалою від 25.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду на 10.09.2019 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

20.08.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління ДФС у Вінницькій області (вх. №43034) у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю. Як на мотив для відзиву відповідач зіслався на те, що він, приймаючи податкове повідомлення-рішення № від 21.06.2019, діяв в межах норм ПК України.

Так, відповідно до п. 201.10 ст. 210 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків. Так, для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, граничний строк реєстрації - останній день (включно) календарного місяця, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Оскільки, на думку відповідача, позивач невчасно зареєстрував податкові накладні, а саме після 30.04.2019 (останній день реєстрації податкових накладних) тому податкове повідомлення-рішення № від 21.06.2019, прийняте за результатами проведеної камеральної перевірки, є законним.

Також відповідач звертає увагу суду на те, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтвердили той факт, що податкові накладні були направлені на реєстрацію саме 30.04.2019.

Відповідач також зазначає, що окремі недоліки акту перевірки не можуть слугувати підставою для звільнення від відповідальності. Так, в акті перевірки ревізорами-інспекторами помилково зазначено дата - 31.03.2019, як граничний термін реєстрації податкових накладних.

У відповіді на відзив, наданому у судовому засіданні 10.09.2019, позивач зазначає, що у відзиві на позовну заяву жодним чином не наведено доводів відповідача, які б слугували підставою для відмови у задоволенні позову.

10.09.2019 до суду надійшло клопотання від відповідача про заміну відповідача правонаступником. Ухвалою суду від 10.09.2019 задоволено клопотання, замінено первинного відповідача Головне управління ДФС у Вінницькій області на його правонаступника Головне управління ДПС у Вінницькій області.

10.09.2019 у судовому засіданні, суд на підставі ч. 3 ст. 80 КАС України, ухвалив запропонувати позивачу надати квитанцію № 1 та копію податкової накладної № 1 від 02.04.2019.

19.09.2019 позивачем подано до суду: податкову накладну №1 від 02.04.2019 та скріншоти програмного забезпечення з доказами формування та відправки податкових накладних.

Представник позивача в судовому засіданні 19.09.2019 позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, посилаючись на своєчасність відправлення податкових накладних на реєстрацію в ЄРПН.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.09.2019 проти задоволення вимог позову заперечував, мотивуючи свою позицію тим, що позивачем не підтверджено своєчасність відправлення податкових накладних на реєстрацію в ЄРПН, що й стало підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Підприємство «Енергогарант» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю є юридичною особою, основним видом діяльності якого є «Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням».

Позивачем, здійснюючи операції з постачання товарів/послуг, було складено такі податкові накладні: № 10 від 01.04.2019, № 25 від 10.04.2019, № 1 від 02.04.2019, № 4 від 01.04.2019, № 16 від 09.04.2019, № 2 від 04.04.2019, № 11 від 04.04.2019, № 15 від 08.04.2019, № 24 від 09.04.2019, № 12 від 03.04.2019, № 18 від 15.04.2019, № 13 від 05.04.2019, № 14 від 05.04.2019 та № 17 від 11.04.2019.

Податкова накладна №10 від 01.04.2019 доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 08.05.2019, що підтверджується повідомленням про отримання звітності та квитанцією № 1 (а.с.21-22).

Податкова накладна № 25 від 10.04.2019 доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 08.05.2019, що підтверджується повідомленням про отримання звітності та квитанцією № 1 (а.с.73-74).

Податкова накладна № 1 від 02.04.2019 доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 08.05.2019, відповідно до Акту перевірки (а.с.6-7).

Податкова накладна № 4 від 01.04.2019 доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 08.05.2019, що підтверджується повідомленням про отримання звітності та квитанцією №1 (а.с.13-14).

Податкова накладна № 16 від 09.04.2019 доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 08.05.2019, що підтверджується повідомленням про отримання звітності та квитанцією № 1 (а.с.50-51).

Податкова накладна № 2 від 04.04.2019 доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 08.05.2019, що підтверджується повідомленням про отримання звітності та квитанцією №1 (а.с.18-19).

Податкова накладна № 11 від 04.04.2019 доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 08.05.2019, що підтверджується повідомленням про отримання звітності та квитанцією №1 (а.с.25-26).

Податкова накладна № 15 від 08.04.2019 доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 08.05.2019, що підтверджується повідомленням про отримання звітності та квитанцією №1 (а.с.45-46).

Податкова накладна № 24 від 09.04.2019 доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 08.05.2019, що підтверджується повідомленням про отримання звітності та квитанцією №1 (а.с.65-66).

Податкова накладна № 12 від 03.04.2019 доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 08.05.2019, що підтверджується повідомленням про отримання звітності та квитанцією №1 (а.с.35-36).

Податкова накладна № 18 від 15.04.2019 доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 08.05.2019, що підтверджується повідомленням про отримання звітності та квитанцією №1 (а.с.60-61).

Податкова накладна № 13 від 05.04.2019 доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 08.05.2019, що підтверджується повідомленням про отримання звітності та квитанцією № 1 (а.с.30-31).

Податкова накладна №14 від 05.04.2019 доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 08.05.2019, що підтверджується повідомленням про отримання звітності та квитанцією №1 (а.с.40-41).

Податкова накладна № 17 від 11.04.2019 доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 08.05.2019, що підтверджується повідомленням про отримання звітності та квитанцією № 1 (а.с.55-56).

05.06.2019 Головним управлінням ДФС у Вінницькій області, за результатами камеральної перевірки, складено акт про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 05.06.2019 № 21420/50-05 (а.с. 6-7).

На підставі зазначеного акту перевірки, Головним управлінням ДФС у Вінницькій області складено податкове повідомлення-рішення від 21.06.2019 № про нарахування штрафних санкцій в сумі 118540,74 грн. прийняте у зв`язку із порушенням строків реєстрації податкових накладних (а.с.8-10).

Не погоджуючись із рішенням відповідача про нарахування штрафних санкцій, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з наступного.

Порядок реєстрації податкових накладних та підстави для нарахування штрафу за порушення строків реєстрації податкових накладних визначено ПК України, Постановою КМУ № 1246 від 29.12.2010 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Постанова №1246) та Наказом Міністерства фінансів України №557 від 06.06.2017 «Про затвердження Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами» (далі Наказ №557).

Так, п. 201.10 ст.201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Процесуальний закон у статтях 73 76 встановив такі критерії оцінки доказів як їх належність, допустимість, достовірність та достатність.

Як передбачено ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, належним та допустимим доказом реєстрації податкової накладної є квитанція в якій фіксується дата та час надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Так, відповідно до ч.1.ст. 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 11 Постанови № 1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Відповідно до пункту 12 зазначеної Постанови, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться визначені цим пунктом перевірки, за результатами яких формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 14 Постанови №1246).

В Постанові № 1246 не міститься визначення поняття «реєстрація податкової накладної». Натомість, за визначенням підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Наведені нормативні положення дають підстави для висновку, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на яку (які) платник податку не має впливу.

У цьому контексті встановлена нормою пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України для реєстрації податкової накладної та /або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) ДФС у строк, встановлений цією статтею.

Оцінюючи факт та обставини надання (надіслання) позивачем у справі податкових накладних (розрахунок коригування) ДФС суд керується такими мотивами.

Основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб`єктами господарювання та ДФС визначено у Наказі № 557.

У розділі ІІ Наказу № 557 зазначено, що після накладання ЕЦП автор здійснює шифрування електронного документа з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та надсилає його у форматі (стандарті) засобами телекомунікаційного зв`язку до адресата протягом операційного дня.

Операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації (абз. 3 ч.1 п.2 Постанови № 1246).

Операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години (п.3 Постанови №1246).

Розділом ІІ Наказу № 557 визначено, що автор здійснює надсилання електронних документів з урахуванням встановлених законодавством граничних строків для подання таких документів.

Електронні документи, відправлені автором після закінчення строку, встановленого законодавством для подання аналогічних документів в паперовому вигляді, вважаються поданими з порушенням строків їх подання.

У разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка.

Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення.

Автоматизована перевірка електронного документа включає:

перевірку правового статусу ЕЦП шляхом встановлення чинності посиленого сертифіката ключа підписувача на час підписання електронного документа та відповідності особистого ключа підписувача відкритому ключу, зазначеному у посиленому сертифікаті. При цьому дата та час накладення ЕЦП встановлюються за даними позначки часу, отриманої підписувачем від АЦСК в момент підпису, а чинність посиленого сертифіката на цей момент встановлюється за даними відповідного онлайн-сервісу АЦСК (OCSP) та/або даними актуальних списків відкликаних сертифікатів (CRL) зазначеного АЦСК;

перевірку обов`язковості та послідовності накладення на електронний документ ЕЦП підписувачів та електронної печатки (за наявності) у встановленому порядку;

перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);

перевірку наявності обов`язкових реквізитів;

перевірку наявності Заяви про приєднання до Договору;

перевірку дії Договору.

Перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 10 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається електронна печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі.

Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

Не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено законодавством та цим Порядком, формується друга квитанція.

Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції).

На другу квитанцію накладається електронна печатка відповідного контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник другої квитанції зберігається в контролюючому органі.

У разі наявності другої квитанції про прийняття електронного документа датою та часом прийняття (реєстрації) електронного документа контролюючим органом вважаються дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

З аналізу наведених норм вбачається наявність двох етапів надходження електронних документів, зокрема податкових накладних, до контролюючого органу.

Перший етап це автоматична перевірка електронного документа на відповідність загальним вимогам такого документа. У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки повідомляється про результати такої перевірки. Перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

Перша квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання. (абз. 14 ч.2 розділу І Наказу №557).

Другий етап відбувається не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено законодавством та цим Порядком шляхом формування другої квитанції.

Друга квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами ідентифікації, обробки електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа (абз. 5 ч.2 розділу І Наказу №557).

З наведеного вбачається, що саме друга квитанція є тою квитанцією, про яку йдеться в ч.5 п.210.10 ст.210 ПК України, враховуючи такі ознаки, як строк формування та зміст документа, а також обставини (факти) які нею підтверджуються.

При цьому системний аналіз норм Наказу №557 та ст. 210 ПК України дає підстави для висновків про те, що перша квитанція це документ який підтверджує саме факт і час отримання податкової накладної. При цьому, факт прийняття податкової накладної підтверджується другою квитанцією. Тому, платник податку вважається таким, що належно виконав свій обов`язок із реєстрації податкової накладної, за умови підтвердження ним першою квитанцією факту надання податкової накладної до ДФС з метою її реєстрації. При цьому, якщо автору (позивачу у справі) протягом двох годин після відправки накладної не надійшла перша квитанція, податкова накладна вважається не одержаною адресатом (п. 11 Наказу № 557).

Лише за умови отримання платником податку першої квитанції та не надходження другої квитанції (яка підтверджує факт прийняття його податкової накладної) застосуванню підлягають норми ч.13 п.210.10 ст.210 ПК України.

Так, відповідно до ч.5 п.210.10 ст.210 ПК України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відтак поняття «прийняття» яке законодавцем застосовано у нормі ч. 13 п. 210.10 ст. 210 ПК України, вказує на те, що ця норма застосовується виключно у випадку не надходження другої квитанції наслідком чого передбачено: «Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних» (ч.13 п.210.10 ст.210 ПК України).

З наведеного вбачається наступний алгоритм дій платника податків, який свідчитиме про виконання його обов`язку з подання податкових накладних:

1. Надсилання, протягом операційного дня, засобами телекомунікаційного зв`язку електронних документів до адресата, з урахуванням встановлених законодавством граничних строків для подання таких документів. (до 20 години 30.04.2019);

2. Отримання першої квитанції автором електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі (якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення) - протягом перших двох годин наступного операційного дня (в протилежному випадку, у разі не отримання першої квитанції, податкова накладна вважається не надісланою в силу прямої вказівки п. 11 Наказу № 557);

3. Повторно здійснити надсилання податкової накладної - якщо автор, у строки визначені у п. 2, не отримав першу квитанцію. Якщо перша квитанція надійшла, то платник податку вважається таким, що виконав свій обов`язок із надання податкової накладної незалежно від того чи отримав він другу квитанцію (що узгоджується із ч.13 п.210.10 ст.210 ПК України).

Отже, належними та допустимими доказами у справі, які підтверджують виконання Підприємством «Енергогарант» у формі товариства з обмеженою відповідальністю свого обов`язку із подання податкових накладних для їх реєстрації в ЄРПН, є перші квитанції (повідомлення про отримання звітності).

З обставин встановлених судом у цій справі вбачається, що позивач, подавши податкові накладні до податкового органу, отримав перші квитанції (повідомлення про отримання звітності) 08.05.2019, тобто через 8 днів після закінчення строку подання таких накладних.

Відтак, суд дійшов висновку про невиконання Підприємством «Енергогарант» у формі товариства з обмеженою відповідальністю визначеного п. 201.10 ст. 201 ПК України обов`язку з реєстрації податкових накладних: № 10 від 01.04.2019, № 25 від 10.04.2019, № 1 від 02.04.2019, № 4 від 01.04.2019, № 16 від 09.04.2019, № 2 від 04.04.2019, № 11 від 04.04.2019, № 15 від 08.04.2019, № 24 від 09.04.2019, № 12 від 03.04.2019, № 18 від 15.04.2019, № 13 від 05.04.2019, № 14 від 05.04.2019 та № 17 від 11.04.2019.

Вищенаведені норми, які регулюють порядок подання та реєстрації податкових накладних є чіткими, зрозумілими та такими, що не припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платника податків. У зв`язку з цим, застосування такого принципу податкового законодавства, як презумпція правомірності рішень платника податку, у даних правовідносинах, є недоцільним.

Суд також звертає увагу, що законодавець у ч.14 п. 210.10 ст. 210 ПК України надав платникам податків достатньо часу для реєстрації податкових накладних від 15 до 30 днів, а тому товариство мало можливість вчасно виконати свій обов`язок та уникнути відповідальності за несвоєчасну реєстрацію таких накладних.

Суд критично оцінює надані позивачем скріншоти програмного забезпечення, як документів, які підтверджують відправлення податкових накладних: № 10 від 01.04.2019, № 25 від 10.04.2019, № 1 від 02.04.2019, № 4 від 01.04.2019, № 16 від 09.04.2019, № 2 від 04.04.2019, № 11 від 04.04.2019, № 15 від 08.04.2019, № 24 від 09.04.2019, № 12 від 03.04.2019, № 18 від 15.04.2019, № 13 від 05.04.2019, № 14 від 05.04.2019 та № 17 від 11.04.2019, оскільки такі не є допустимими доказами у справі.

Так, відповідно до ч.2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки, належними та допустимими доказами надсилання податкових накладних є дані, які зазначаються в першій квитанції (повідомлення про отримання звітності), тому інші документи, зокрема надані позивачем скріншоти програмного забезпечення, не можуть братися судом до уваги та вважаються допустимими доказами.

Щодо неправильності визначення податковим органом граничного терміну реєстрації податкових накладних, дати - 31.03.2019 і як наслідок, на думку позивача, невірного визначення суті порушення в Акті перевірки, суд зазначає таке.

Податковий орган визначаючи факт несвоєчасності реєстрації податкових накладних враховував: дати складення податкових накладних, граничні строки надсилання останніх для реєстрації та кількість днів, які пройшли після закінчення цих строків.

З аналізу Акту перевірки вбачається неправильне зазначення граничних строків надсилання податкових накладних, дата 31.03.2019, проте правильно зазначено інші дані - дати складення податкових накладних та кількість днів після закінчення граничних строків надсилання податкових накладних (рахувалися від дати 30.04.2019, а не 31.03.2019).

Оскільки вищенаведені недоліки Акту перевірки не впливають на правильність визначення строків порушення подання податкових накладних та розміру штрафу за таке порушення, суд не бере до уваги цей аргумент позивача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю позовної вимоги.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

у задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Підприємство "Енергогарант" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Хмельницьке шосе, 107-Д, м. Вінниця, 21029, );

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, ).

Суддя Богоніс Михайло Богданович