Справа № 640/7804/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 вересня 2019 року № 640/7804/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ТОВ «Украгроспілка»

до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ТОВ «Украгроспілка» (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить визнати бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити дії

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що виконавче провадження, в межах якого накладено арешт на майно, закінчено, матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням терміну зберігання. В той же час, відповідно до вимог чинного законодавства України, у разі завершення виконавчого провадження арешт із майна боржника повинен бути знятий, про що повинно бути повідомлено орган, якому направлялась для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідачем у встановлений судом строк відзиву не надано, однак подано лист, в якому зазначено, що у відділу відсутні відкриті виконавчі провадження боржником за якими є ТОВ «Украгроспілка».

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

29.01.2007 року державним виконавцем ДВС у Шевченківському районі в м. Києві Савочка-Рошу Н.О. винесено постанову про арешт майна ТОВ «Украгроспілка» серії АА №119163, якою накладено арешт на все майно ТОВ «Украгроспілка».

26.02.2007 державним реєстратором Першої київської державної нотаріальної контори на підставі даної постанови внесений запис №4551779 до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт всього майна ТОВ «Украгроспілка» ().

Позивачу з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.03.2019 року стало відомо про зазначену вище постанову державного виконавця щодо арешту майна ТОВ «Украгроспілка».

28.03.2019 ТОВ «Украгроспілка» звернулось до відповідача із запитом щодо надання інформації про виконавче провадження в рамках якого була накладено арешт на майно позивача та підстави для його вчинення.

Листом Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 08 квітня 2019 року повідомлено, що перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено про відсутність відкритих виконавчих проваджень, боржником за якими є ТОВ «Украгроспілка». Крім того, відсутні відомості щодо перебування виконавчих проваджень у минулі періоди, оскільки повне внесення відомостей до Єдиного реєстру виконавчих проваджень (який діяв до 31.12.2016), щодо сторін виконавчого провадження почало здійснюватися у 2007 році. Оскільки журнали реєстрації виконавчих проваджень та завершені до 2014 року виконавчі провадження знищені за закінченням строку зберігання, відповідач повідомив, що встановити підстави накладення арешту на майно за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 8, корпус 11, к.701, та винесення постанови про звільнення майна з-під арешту у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження» не виявляється можливим та зазначив про можливість звернення до суду із позовом про зняття арешту з майна.

Для захисту своїх порушених прав та зняття арешту з майна позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо суті спору суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ст. 7 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

При цьому, відповідно до ст. 38 Закону № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ст.59 Закону арешт майна може бути знятий за рішенням суду.

Аналогічні норми містяться і в Законі України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016.

Відповідно до положень пунктів 9.9, 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року №2274/5, передбачено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт.

Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Отже, знищенню підлягають тільки завершені виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчились.

Аналіз викладених обставин свідчить про те, що відповідачем знищено виконавче провадження, в рамках якого накладено арешт на майно, у зв`язку з його закінченням, водночас таке закінчення відбулось без наслідків, передбачених ст. 38 Закону № 606-XIV, зокрема, зняття арешту з майна ТОВ «Украгроспілка», що наразі порушує права позивача.

При цьому, згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до листа відповідача від 08.04.2019 року, згідно даних Реєстру Автоматизованої системи виконавчого провадження відомості стосовно боржника відсутні.

З огляду на викладене та наявність факту знищеного виконавчого провадження, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача усі понесені ним судові витрати.

Керуючись ст. 2, ст. 7, ст.ст. 72 - 77, ст. 139, ст. ст. 241 - 246, ст. 250, ст. 255, ст. 287, ст.ст. 292 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ТОВ «Украгроспілка» задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, яка полягає у не направленні відповідної постанови про зняття арешту та закриття провадження до органу, установи, посадовій особі, яким раніше була надіслана постанова про накладення арешту на майно (кошти) ТОВ «Украгроспілка» () для її виконання, а також у не вчиненні необхідних дій щодо реєстрації припинення обтяження майна ТОВ «Украгроспілка» () після закриття виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт на все належне йому майно.

Зобов`язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження майна ТОВ «Украгроспілка» () у зв`язку із закінченням виконавчого провадження на підставі статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнути на користь ТОВ «Украгроспілка» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд.12, ) сплачену суму судового збору в розмірі 1921 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій