Справа № 500/1813/19
Суддя: Хрущ Вікторія Леонідівна
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1813/19

12 вересня 2019 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Хрущ В.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання - Осадчука І.О.;

представника позивача - Перепечая А.К.,

представника відповідача - Олексюка Р.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Скіфія" до Державної фіскальної служби України про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Скіфія" до Державної фіскальної служби України, про зобов`язання зареєструвати податкову накладну №16 від 10.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних в день її направлення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Тернопільського окружного суду від 24.07.2018 року, яке набрало законної сили 03.12.2018 року, визнано протиправним і скасовано рішення комісії Держаної фіскальної служби України від 13.12.2017 року №403617/24627287 про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 10.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач неодноразово звертався до ДФС України із заявами про реєстрацію вказаної податкової накладної, проте дані заяви були залишені відповідачем без розгляду. З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду за захистом свої порушених законних прав та інтересів, із позовом до ДФС України про зобов`язання зареєструвати податкову накладну №16 від 10.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних в день її направлення.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 04.09.2019 року.

04.09.2019 року відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву.

04.09.2019 року розгляд справи відкладено на 12.09.2019 року, у зв`язку із наданням позивачу можливість ознайомитись із поданим відповідачем відзивом на адміністративний позов та, у разі необхідності, подати до суду відповідь на поданий відповідачем відзив на позов.

11.09.2019 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що доводи, наведені у відзиві, є надуманими та безпідставними, відповідно, сторона позивача просить суд не брати їх до уваги при вирішені даного спору.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримував, з мотивів наведених у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю, - з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю Скіфія було складено податкову накладну №16 від 10.11.2017 року та направлено її 21.11.2017 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно квитанції, яка була отримана позивачем 22.11.2017 року, податкову накладну прийнято, але в її реєстрації відмовлено, та зазначено підстави прийняття такого рішення. Відповідно до чинного податкового законодавства та вимог ДФС України, товариством було надано пояснення стосовно здійснення торгівельної операцій та відповідні документи, що підтверджують реальність здійснення таких операцій по зазначеній податковій накладній.

Проте, рішенням комісії ДФС України № 403617/24627287 від 13.12.2018 року, позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №16 від 10.11.2017 року.

16.05.2018 року ТОВ Скіфія звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС № 403617/24627287 від 13.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 10.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

24.07.2018 року Тернопільським окружним адміністративним судом за наслідками розгляду справи №819/879/18 прийнято рішення, яким адміністративний позов ТОВ Скіфія задоволено в повному обсязі, визнано протиправним та скасовано рішення комісії ДФС №403617/24627287 від 13.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 10.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На вказане рішення, ДФС України подала апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, ухвалою якого від 22.10.2018 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

03.12.2019 року рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 року у справі №819/879/18 - набрало законної сили.

У зв`язку з набранням законної сили вищезазначеним рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду, ТОВ Скіфія зверталась до ДФС України про реєстрацію податкової накладної №16 від 10.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте, як стверджує позивач, подані ним заяви контролюючим органом залишались без розгляду.

Судом також встановлено, а сторонами не заперечується, - що станом на час розгляду даної справи реєстрація податкової накладної №16 від 10.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних - відповідачем не здійснена.

Вищезазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Вирішуючи дану справу та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого відповідною постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", - податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

- протягом п`яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень та які на дату зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі не відповідали критеріям ризиковості платника податку;

- протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно та/або які на дату зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі відповідали критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з пунктами 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №3341) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до статті 370 КАС України - судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, під час розгляду даної справи - обов`язковими для врахування судом є обставини, які встановлені вищезазначеним судовим рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 року у справі №857/819/879/18, яке набрало законної сили.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За вказаних обставин, в контексті наведених норм, суд вважає, що для прийняття рішення про реєстрацію зазначених податкових накладних виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення у даному випадку не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Надаючи оцінку обставинам, викладеним відповідачем у відзиві на даний адміністративний позов, суд звертає увагу на те, що наведене у ньому, фактично, зводиться до обґрунтування підстав прийняття Комісією ДФС України рішення від 13.12.2017 року №403617/24627287 про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 10.11.2017 року, - тобто, наведено обставини, яким надано оцінку при постановленні рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №819/879/18, яким і визнано протиправним та скасовано вказане рішення Комісії ДФС України від 13.12.2017 року №403617/24627287 ро відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 10.11.2017 року.

Поряд з цим, у даному відзиві не міститься інформації щодо спростувань та заперечень вимог, які викладені у даному адміністративному позові, та не наведено інших обставин, які унеможливлюють реєстрацію податкової накладної №16 від 10.11.2017 року, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю Скіфія днем її надходження після набрання законної сили Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №819/879/18 у визначеному законодавством порядку, які б могли бути прийняті до уваги судом при постановленні рішення у даній справі.

Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, визначений п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України, зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Відтак, оскільки рішення Комісії ДФС України від 13.12.2017 року №403617/24627287 про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 10.11.2017 року, - було скасоване рішенням Тернопільського окружного суду від 24.07.2018 року, яке набрало законної сили 03.12.2018 року у визначеному законом порядку, - то, з врахуванням всіх обставин, які встановлені даним судовим рішенням, положень підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2018 року №117, положень пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 р. № 1246, - суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення позовних вимог та обрання належного способу захисту прав позивача шляхом зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №16 від 10.11.2017 року датою її фактичного подання та надходження.

Отже, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у наведений вище спосіб.

В даному випадку, обрання належного (відповідного) способу захисту - є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Скіфія" - задовольнити.

2. Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №16 від 10.11.2017 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Скіфія", датою її подання, 10 листопада 2017 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Скіфія" документально підтверджений судовий збір, - у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок), сплачений згідно платіжного доручення №703 від 29.07.2019 року та 159,00 грн. (сто п`ятдесят десять гривень 00 копійок), сплачений згідно платіжного доручення №714 від 31.07.2019 року.

Реквізити сторін:

- Позивач/Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Скіфія" (адреса: вулиця Грушевського, 90, м. Збараж, Тернопільська область, );

- Відповідач/Боржник: Державна фіскальна служба України (адреса: Львівська площа, 8, місто Київ, 04053, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2019 року.

Головуючий суддя Хрущ В.Л.

Копія вірна:

Суддя Хрущ В.Л.