Справа № 160/8519/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 вересня 2019 року Справа № 160/8519/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова Вікторія Станіславівна , перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, в якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП №59678850 від 30.07.2019 р.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/8519/19 передана судді Віхровій В.С.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 р. позовну заяву було залишено без руху з наданням 10-денного строку з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

16.09.2019 р. через канцелярію суду, на виконання вимог ухвали від 06.09.2019 р., позивачем було подано заяву про поновлення та продовження процесуальних строків.

Дослідивши зміст заяви, матеріали справи, вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі суд виходить з наступного.

Приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Положенням статті 129 Конституції України та ст. 8 КАС України, відповідно до яких усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом, не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року «Надточій проти України» принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Обставини справи свідчать, що позивач прагне оскаржити рішення приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яке датоване 30.07.2019 р.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач у заяві про поновлення та продовження процесуальних строків пояснює, що 03.08.2019 р. засобами поштового зв`язку «Укрпошта» ним було отримано лист від приватного виконавця з оскаржуваною постановою. 06.08.2019 р. позивачем було подано позов до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про оскарження дій та рішень приватного виконавця (справа №160/7551/19). Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.08.2019 р. справа була повернута позивачу, проте станом на 16.09.2019 р. вказану ухвалу отримано не було.

З даного приводу суд звертає увагу, що до заяви та матеріалів справи не долучені жодні належні докази на підтвердження вказаних у заяві обставин.

Відтак суд зазначає про відсутність доказів отримання оскаржуваної постанови, дати її отримання, подання позовної заяви про оскарження дій та рішень приватного виконавця, отримання/не отримання кореспонденції суду у справі №160/7551/19.

Крім того, згідно даних у Єдиному державному реєстрі судових рішень, судом встановлено, що у провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Жукова Є. ОСОБА_2 ) перебувала адміністративна справа №160/7551/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни про визнання протиправними та скасування постанов, а саме: постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №59678850 від 30.07.2019 р.; постанови про стягнення з боржника основної винагороди ВП №59678850 від 30.07.2019 р.

Ухвалою суду від 23.08.2019 р. по справі №160/7551/19 суд ухвалив повернути позивачу позовну заяву у зв`язку із не усуненням недоліків позову на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 07.08.2019 р.

Згідно положень ч.5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Суд вважає, що невиконання позивачем вимог суду, направлених на усунення недоліків позову, не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Такі обставини свідчать про пасивну поведінку з боку позивача та відсутність сприяння у розгляді його справи.

Положенням статті 129 Конституції України та ст. 8 КАС України визначено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом, не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року «Надточій проти України» принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Необхідною умовою для реалізації права на звернення до адміністративного суду є пред`явлення адміністративного позову шляхом подання позовної заяви із дотриманням вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, насамперед його статтями 122, 160-161.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 01.12.2004 №18-рп/2004 дав визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом.

У рішенні Європейський суд з прав людини у справі «Креуз проти Польщі», (заява № 28249/95) вказав, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Таким чином, повноваження кожного органу законодавчої, виконавчої та судової влади не є безмежними, а визначаються Конституцією та законами України.

КАС України визначає вимоги до подання позовної заяви, які закріплені ст.ст. 160, 161 цього кодексу, які позивачем не були додержані та не усунуті під час залишення позовної заяви без руху. У зв`язку із чим, подані відомості та наведені доводи недостатні для відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

У відповідності до ч.2 ст.76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наведених обставин у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачеві на підставі п. 1 ч.4 ст. 169 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 76, 160, 161, 169, 287 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови, - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 293, 295 КАС України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова