Справа № 520/7193/19
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 вересня 2019 р. № 520/7193/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Державної судової адміністрації України (вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601, ), Ліквідаційної комісії Харківського апеляційного адміністративного суду (майдан Театральний, буд. 1,м. Харків, 61057, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України, Ліквідаційної комісії Харківського апеляційного адміністративного суду, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України та Ліквідаційної комісії Харківського апеляційного адміністративного суду; зобов`язати Державну судову адміністрацію України та Ліквідаційну комісію Харківського апеляційного адміністративного суду здійснити нарахування та виплату їй грошової винагороди з урахуванням вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", з урахуванням регіонального коефіцієнта, з відрахуванням виплачених сум та податків, обов`язкових платежів, за період часу з 28.12.2018 по 13.02.2019.

Ухвалою суду від 29.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що за період часу з 28.12.2018 по 13.02.2019 під час нарахування Ліквідаційною комісією Харківського апеляційного адміністративного суду суддівської винагороди позивачу, на виконання інформаційного листа Державної судової адміністрації України від 14.12.2018 №11-26266/18, не був застосований регіональний коефіцієнт, встановлений ч. 4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Позивач вважає, що застосування регіонального коефіцієнту під час нарахування суддівської винагороди не може залежати від здійснення нею правосуддя, оскільки словосполучення «суд, в якому суддя здійснює правосуддя» в даній нормі Закону №1402 відноситься виключно для конкретизації суду, а ні в якому разі не є умовою застосування даного коефіцієнту. Крім того, зазначено про відсутність підстав для віднесення регіонального коефіцієнту до доплат до посадового окладу судді.

Від відповідачів до суду надійшли відзиви на позовну заяву, в яких з посиланням на приписи ст.135 Закону України №1402-VIII зроблений висновок про відсутність підстав для застосування регіонального коефіцієнту до посадового окладу позивача, як такої, що не здійснювала правосуддя у спірний період.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Позивач, ОСОБА_1 перебувала з 21 жовтня 2008 року по 13 лютого 2019 року на посаді судді Харківського апеляційного адміністративного суду.

Указом Президента України №455/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Харківський апеляційний адміністративний суд та утворено Другий апеляційний адміністративний суд в апеляційному окрузі, що включає Полтавську, Сумську та Харківську області, з місцезнаходженням у м. Харкові.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Харківський апеляційний адміністративний суд припинив здійснення правосуддя у зв`язку з початком роботи Другого апеляційного адміністративного суду 28.12.2018.

12.02.2019 рішенням Верховної Ради Правосуддя № 432/0/15-19 ОСОБА_1 переведена до Другого апеляційного адміністративного суду.

З 01.01.2019 відповідно до тимчасового штатного розпису Харківського апеляційного адміністративного суду за 2019 рік суддівська винагорода позивача складала -115260,00 грн, у тому числі - посадовий оклад - 76840,00 грн, доплата за вислугу років (50%) - 38420,00 грн.

Під час нарахування позивачу суддівської винагороди за період часу з 28.12.2018 по 13.02.2019, регіональний коефіцієнт, встановлений ч. 4 ст. 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», Ліквідаційною комісією Харківського апеляційного адміністративного суду не застосовувався, з чим позивач не погодилася та звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 12 ст. 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 Конституції України правосуддя здійснюють судді.

Згідно з нормою ч.2 ст. 129 Конституції України судочинство провадиться суддею одноособово, колегією суддів чи судом присяжних.

Отже, виходячи з системного аналізу статей 124, 127, 129 Конституції України, суддя здійснює правосуддя (судочинство) шляхом розгляду і вирішення судових справ.

Згідно з ч. 1 ст. 151 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (Далі - Закон № 1402-VIII) Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 130 Конституції України розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Згідно з ч. 1 ст. 135 Закону № 1402-VIII питання визначення розміру суддівської винагороди регулюються цим Законом та не можуть визначатися іншими нормативно - правовими актами.

Пунктом 22 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Отримання винагороди суддею, який пройшов кваліфікаційне оцінювання, регулюється чинним Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ч.ч. 2-4 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді становить:

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти:

1) 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб;

2) 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб;

3) 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

Отже, частиною четвертою ст. 135 Закону № 1402-VIII визначено умови застосування регіонального коефіцієнту до базового розміру посадового окладу судді, які мають бути дотримані одночасно, а саме:

- розташування суду, в якому суддя здійснює судочинство, у населеному пункті з відповідною кількістю населення;

- здійснення суддею правосуддя у такому суді.

При цьому регіональний коефіцієнт не є різновидом доплати до суддівської винагороди, тому нормативні обмеження щодо отримання суддею доплат до суддівської винагороди не стосуються спірних правовідносин.

Таким чином, Законом № 1402-VIII не передбачено нарахування до базового розміру посадового окладу регіонального коефіцієнту судді, який не здійснює правосуддя.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосудця на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосудця з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Суд, що ліквідується, в місячний строк з дня припинення здійснення правосуддя передає до новоутвореного суду матеріали та документи, пов`язані зі здійсненням таким судом повноважень, зокрема, архівні справи з основної діяльності, строки тимчасового зберігання яких ще не закінчилися, документи, не завершені в діловодстві, а також документа з кадрових питань в паперовому та електронному вигляді, фонди бібліотек, а судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, ліквідується, передаються негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду.

Відповідно до Указу Президента України №455/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Харківський апеляційний адміністративний суд припинив здійснювати правосуддя.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості про перебування його в стані припинення (ліквідації) з 03 січня 2019 року.

Відповідно до повідомлення голови Другого апеляційного адміністративного суду в газеті «Голос України» Другий апеляційний адміністративний суд розпочав роботу з 28.12.2018 року.

Отже, Харківський апеляційний адміністративний суд здійснював правосуддя до початку роботи нового суду, що відбулося 28 грудня 2018 року.

Таким чином, з 28.12.2018 (дня початку роботи новоутвореного Другого апеляційного адміністративного суду) Харківський апеляційний адміністративний суд припинив здійснювати правосуддя, а відповідно, з вказаної дати не здійснювали правосуддя і судді такого суду.

Враховуючи те, що умовою нарахування регіонального коефіцієнту особі є фактичне здійснення правосуддя суддею, а позивач на час виникнення спірних правовідносин продовжувала обіймати посаду судді Харківського апеляційного адміністративного суду, який з початком роботи Другого апеляційного адміністративного суду припинив здійснювати правосуддя, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для нарахування позивачу регіонального коефіцієнту до посадового окладу судді у спірному періоді.

Щодо посилання Позивача на рішення Конституційного суду України від 04.12.2018 № 1-7/2018 (4062/15) суд зазначає таке.

Вказаним рішенням Конституційного Суду України, зокрема, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення частини десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, за яким "суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу", для цілей застосування окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII зі змінами, а саме:

- частини першої статті 55 щодо нездійснення суддею правосуддя у зв`язку з неможливістю здійснення правосуддя у відповідному суді, припиненням роботи суду у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами та з неприйняттям, з незалежних від судді причин, у встановлені строки рішення про його відрядження до іншого суду;

- частини восьмої статті 56, частин першої, другої статті 89 щодо нездійснення суддею правосуддя у зв`язку з обов`язковим проходженням підготовки у Національній школі суддів України для підтримання кваліфікації;

- частини третьої статті 82, частин шостої, сьомої статті 147 щодо нездійснення суддею правосуддя у зв`язку з неприйняттям, з незалежних від судді причин, у встановлені строки рішення про переведення судді на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня у випадках реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду судді.

Отже, у вказаному рішенні Конституційний Суд України аналізував питання виплати суддям надбавок до посадового окладу у випадку нездійснення ними судочинства. Регіональний коефіцієнт, з приводу застосування якого виник спір, не включений законодавцем до переліку надбавок до посадового окладу судді та встановлений законом в залежності від кількості мешканців у населеному пункті, в якому суддя здійснює судочинство, тобто фактично є коефіцієнтом навантаження на суддю при розгляді ним справ.

Тому висновок Конституційного Суду України щодо визнання неконституційним підходу законодавця до об`єднання усіх випадків, коли суддя, який не здійснює правосуддя, не має права на отримання доплат до посадового окладу, оскільки не враховує особливостей кожної категорії підстав нездійснення правосуддя, ступеня обумовленості таких підстав поведінкою судді та інших законодавчо визначених обставин, не може бути застосований до спірних правовідносин щодо нарахування регіонального коефіцієнту до посадового окладу судді.

Таким чином, із врахуванням встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку, що у зв`язку з нездійсненням позивачем правосуддя у період з 28.12.2018 по 13.02.2019 до її грошової винагороди правомірно не застосований регіональний коефіцієнт, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Державної судової адміністрації України (вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601, ), Ліквідаційної комісії Харківського апеляційного адміністративного суду (майдан Театральний, буд. 1,м. Харків, 61057, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27 вересня 2019 року.

Суддя Білова О.В.