Справа № 280/3676/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 вересня 2019 року Справа № 280/3676/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Сацького Р. В.,за участю секретаря судового засідання Серебрянникової О.А., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Приморський» (юридична адреса: 72564, Запорізька область, Якимівський район, смт Кирилівка, пр. Азовський, буд. 10, )

до відповідача 1 Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, )

до відповідача 2 - Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

про визнання протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Приморський» (далі по тексту позивач), до Державної фіскальної служби України (далі по тексту відповідач 1) та Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 2) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення про реєстрацію або відмову від реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 25.06.2019 №1202899/03750434 та від 25.06.2019 №1202880/03750434;

- зобов`язати відповідача 1 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №28 від 10.05.2019 та №32 від 11.06.2019, подані ТОВ «Приморський».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ТОВ «Приморський», відповідно до приписів статті 201 Податкового кодексу України, за результатами здійснення господарських операцій складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкові накладні. Відповідно до отриманих квитанцій документи прийнято, проте їх реєстрацію зупинено із посиланням на п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та зазначенням, що податкова накладна відповідають вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Позивач скористався правом на подання додаткових документів та пояснень до ДФС, проте Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято оскаржуване рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних, з підстав ненадання складських документів (інвентаризаційних описів), документів щодо наявності виробничих потужностей, ресурсів, первинних документів щодо придбання товарів.

Позивач не погоджується з оскаржуваними рішенням, оскільки при винесенні оскаржуваних Рішень контролюючим органом не було враховано специфіку господарської операції підприємства, а саме, що, підприємство реалізовує продукцію, яка вирощується безпосередньо ним. Крім того, позивачем надано пояснення та необхідні підтверджуючі документи, достатні для реєстрації податкової накладної. За таких обставин, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 05.08.2019 відкрито провадження в адміністративній справі № 280/3676/19 та призначено підготовче засідання на 28 серпня 2019 року о/об 16 год. 45 хв.

Ухвалою суду від 28.08.2019, за клопотанням представника позивача, продовжено строк підготовчого засідання та відкладено підготовче засідання до 25.09.2019.

Від представника відповідачів 1, 2, через канцелярію суду (вх. №35240) надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачі позов не визнали та зазначили, що згідно Порядоку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 передбачено, підставами для відмови в реєстрації податкових накладних слугувала відсутність первинних документів щодо придбання товарів, (виробничих потужностей), складських документів (інвентаризаційних описів). У задоволенні позову просять відмовити.

Ухвалою суду від 28.08.2019, продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 25.09.2019 о/об 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 25.09.2019 за клопотанням представників сторін, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у цей же день.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до Відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) Товариство з обмеженою відповідальністю «Приморський» 20.02.2003 зареєстровано в якості юридичної особи.

До видів економічної діяльності позивача за КВЕД-2010 належать: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний) (01.11); вирощування зерняткових і кісточкових фруктів (01.24); допоміжна діяльність у рослинництві (01.61); оброблення насіння для відтворення (01.64); оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин(46.21); оптова торгівля фруктами й овочами (46.31); оптова торгівля хімічними продуктами (46.75).

Також на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.09.2003 позивач володіє зернотіком.

Так, 18 березня 2019 року між ТОВ «Приморський» та ПрАТ «Насіння Чернігівщини» був укладений договір №18/03/19 контрактації сільськогосподарської продукції врожаю 2019 р. насіння гірчиці жовтої у кількості 400 000 кг (+/-5%). Згідно умов договору ТОВ «Приморський» (Виробник) зобов`язується виростити обумовлену Сторонами Продукцію врожаю 2019 р. і передати її у власність ПрАТ «Насіння Чернігівщини» (Контрактант), а Контрактант зобов`язується прийняти продукцію та оплатити її за встановленою ціною відповідно до умов Договору. Враховуючи, що за правовою сутністю даний договір є форвардним, поставка товару відповідно до п. 4.1 даного Договору має бути здійснена після збору врожаю у строк з 15.07.2019 по 30.09.2019.

Відповідно до п. 5.4 Договору розрахунки за Продукцію здійснюються шляхом внесення Контрактантом попередньої оплати у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Виробника декількома етапами. На дату подання Позивачем пояснень до контролюючого органу Контрактант зробив дві передплати:

- 10 травня 2019 р. відповідно до платіжного дорученням № 230 на виконання п. 5.4.1 Договору отримано кошти у розмірі 1308262,50 грн;

- 11 червня 2019 р. відповідно до платіжного дорученням № 447 на виконання п. 5.4.2 Договору отримано кошти у розмірі 1322640,00 грн.

На виконання вимог чинного законодавства України, позивачем, за результатами отримання передоплати по господарським операціям з ПрАТ «Насіння Чернігівщини», позивачем складено та направлено до реєстрації в ЄРПН податкові накладні № 28 від 10.05.2019 на суму 1308262 грн 50 коп. (ПДВ у розмірі 218 043,75 грн) та № 32 від 11.06.2019 на суму 1322640 грн 00 копійок (ПДВ у розмірі 220 440,00 грн)

Разом з тим, позивачу в електронному вигляді по обом накладним надійшли Квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, в яких зазначено: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК … зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризикості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Позивач скористався наданим правом на надання пояснень по двом податковим накладним та їх документального підтвердження та подав до контролюючого органу Повідомлення від 18.06.2019 № 342, про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. Також, позивачем разом із повідомленнями надано контролюючому органу наступні документи:

- договір контрактації сільськогосподарської продукції № 18/03/19 від 18.03.2019, укладений між ТОВ «Приморський» та ПрАТ «Насіння Чернігівщини», додаток 1 до Договору № 18/03/19 від 18.03.2019. Акт обстеження сходів від 25.04.2019, додаток 2 до Договору № 18/03/19 від 18.03.2019. Акт обстеження посівів на предмет біологічної врожайності від 06.06.2019, акт витрат насіння і садивного матеріалу за вересень 2018 р. № 09/2018-5, обліковий лист тракториста машиніста за вересень 2018 р., картка № 3 складського обліку сільськогосподарської продукції, розрахунок ціни продукції, виписка з АТ «Прокредит Банк» по рахунку № НОМЕР_1 за 10.05.2019, що підтверджує факт отримання Підприємством коштів від ПрАТ «Насіння Чернігівщини» у сумі 1308262,50 грн, виписка з АТ «Прокредит Банк» по рахунку № НОМЕР_1 за 11.06.2019, що підтверджує факт отримання Підприємством коштів від ПрАТ «Насіння Чернігівщини» у сумі 1322640,00 грн, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку ТОВ «Приморський» форми 1 ДФ за звітний 1 квартал 2019 р., звіт форми № 4-сг про посівні площі сільськогосподарських культур, на яких вирощується продукція за 2019 р., додаток 4 (Таблиця 1. Нарахування єдиного внеску) до Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за квітень 2019 р., звіт № 10-мех про наявність сільськогосподарської техніки в сільськогосподарських підприємствах у 2017 р., звіт форми № 29-сг про площі та валові збори врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду за 2018 р., фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництваТОВ «Приморський» за 2018 р.

Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийняті рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме:

від 25.06.2019 № 1202899/03750434 про відмову в реєстрації у ЄДРПН ПН № 32 від 11.06.2019, причиною відмови у реєстрації вказано ненадання документів, а саме, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. При цьому в графі «Додаткова інформація» зазначено: відсутні складські документи (інвентаризаційні описи), документи щодо наявності виробничих потужностей, ресурсів, первинні документи щодо придбання товарів»;

від 25.06.2019 № 1202880/03750434 про відмову в реєстрації у ЄДРПН ПН № 28 від 10.05.2019, причиною відмови у реєстрації вказано ненадання документів, а саме, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. При цьому в графі «Додаткова інформація» зазначено: відсутні складські документи (інвентаризаційні описи), документи щодо наявності виробничих потужностей, ресурсів, первинні документи щодо придбання товарів».

05 липня 2019 р. ТОВ «Приморський» подано скарги на вищевказані рішення, проте рішеннями комісії з питань розгляду скарг:

від 11.07.2019 № 33087/03750434/2 скаргу залишено без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.06.2019 № 1202899/03750434 - без змін.

Підставою відмови у задоволенні скарги стало:

Ненаданням платником податків копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

від 11.07.2019 № 33086/03750434/2 скаргу залишено без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.06.2019 № 1202880/03750434 - без змін.

Підставою відмови у задоволенні скарги стало:

Ненаданням платником податків копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Позивач, не погодившись з відмовою в реєстрації спірної податкової накладної, звернувся з даним позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до підпункту 16.1.2, 16.1.3 пункт 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається згідно з приписами норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок №1246), податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 зазначеного вище Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У відповідності до приписів, наведених у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

21.02.2018 постановою Кабінету Міністрів України № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних).

На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій визначені листом Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 за погодженням з Міністерством фінансів України від 22.03.2018. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірних у цій справі актів індивідуальної дії, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у відповідності до вимог якої прийнято Порядок № 117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація спірних податкових накладних зупинена із посиланням на пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Відповідно до підпункту 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, оприлюднених листом ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, комісії Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

1) платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

2) дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

3) платник податку-юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

4) платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

5) платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

6) платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

7) наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 по справі №822/1878/18.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованим посилання контролюючого органу на підпункт 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку як на підставу зупинення реєстрації спірних податкових накладних з огляду на те, що лист ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, яким оприлюднено дані критерії, не є нормативно-правовим актом.

Отже, відповідачами не доведено, а судом не встановлено наявності підстав для зупинення реєстрації складених позивачем податкових накладних.

Між тим, позивач, одержавши квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, у межах строку, встановленого законодавством, направив до контролюючого органу пояснення та копії документів, складених за господарськими операціями.

Проте, комісія регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, розглянувши ці документи, прийняла оскаржувані рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування є:

1) ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

2) ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

3) надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

При цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень, підставою для відмови податковим органом у реєстрації податкових накладних позивача є ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. При цьому в графі «Додаткова інформація» зазначено: відсутні складські документи (інвентаризаційні описи), документи щодо наявності виробничих потужностей, ресурсів, первинні документи щодо придбання товарів». З приводу не надання позивачем вщезгаданих документів суд зазначає наступне:

Складські документи та інвентаризаційні описи можуть надаватись в разі зберігання товару на складі підприємства, проте, відповідно до умов укладеного договору контрактації сільськогосподарської продукції врожаю 2019 р., ТОВ «Приморський» реалізовує гірчицю врожаю 2019 р., яка ще відсутня, тому документи на підтвердження зберігання продукції Позивач не міг надати.

На момент зупинення реєстрації податкових накладних було можливим лише надання картки складського обліку сільськогосподарської продукції, що відображає рух гірчиці власного виробництва, що була використана як насіннєвий матеріал, на складі ТОВ «Приморський». Даний документ надавався Відповідачу 1 Позивачем разом з поясненнями.

Документи щодо наявності виробничих потужностей надавались Позивачем при поданні пояснень, а саме, було надано: Звіт форми № 4-сг про посівні площі сільськогосподарських культур, на яких вирощується продукція за 2019 р., в якому відображується обсяг посівних площ та сільськогосподарських угідь, що знаходяться у власності та користуванні підприємства, звіт № 10-мех про наявність сільськогосподарської техніки в сільськогосподарських підприємствах у 2017 р., в якому відображено наявність та рух сільськогосподарської техніки, енергетичні потужності підприємства та устаткування для виробництва відновлювальної енергії.

Також судом встановлено, що Підприємством щорічно подається податкова декларація платника єдиного податку 4 групи, затверджена, наказом Міністерства фінансів України від 19.06.2015 № 578, форма якої передбачає подання в якості додатку відомостей про наявність земельних ділянок у платника податку.

Підприємство реалізовує продукцію, яка вирощується безпосередньо ним, а тому не повинно надавати документи щодо придбання товару. Підтвердженням факту використання платником податку для вирощення продукції насіння власного виробництва є поданий до органів державної статистики звіт форми № 29-сг про площі та валові збори врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду за 2018 р., який відображає збір врожаю насіння гірчиці.

Також Позивачем надавався акт витрат насіння і садивного матеріалу за вересень 2018 р., відповідно до якого Підприємством було витрачено насіння гірчиці (власного виробництва, врожаю 2018 р.) для засіву полів під врожай гірчиці на площі 277 га; обліковий лист тракториста машиніста за вересень 2018 р., в якому детально зображено графік посіву полів;

Пунктом 5.4.1 Договору контрактації сільськогосподарської продукції передбачено для здійснення першої передплати обов`язкове складання Акту обстеження сходів від 25.04.2019, даний документ надавався Позивачем під час направлення пояснень до податкових накладних. Для здійснення другої передплати відповідно до п. 5.4.2 цього ж Договору, Сторони склали Акт обстеження посівів на предмет біологічної врожайності від 06.06.2019, який також був наданий Відповідачам.

Також додатково Позивачем був наданий до пояснень розрахунок ціни продукції, складений на виконання п. 5.2.1. Договору від ПрАТ «Насіння Чернігівщини».

Зберігання/транспортування, навантаження/розвантаження товару станом на момент направлення податкових накладних на реєстрацію не відбувалось, оскільки факт збору та реалізації врожаю ще не настав.

Разом з тим, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Навпаки, зміст цього переліку свідчить на користь того, що має враховуватись специфіка певних господарських операцій. Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами як пункту 185.1 статті 185, так і пункту187.1 статті 187 ПК України.

Оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно.

На думку суду, позивачем надано всі необхідні та достатні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Стосовно інших посилань та доводів, наведених відповідачами у письмових поясненнях, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обов`язку, встановлено частиною другою статті 77 КАС України, відповідачами не спростовано фактичне виконання спірних операцій та не доведено зворотнього.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації є протиправними та підлягають скасуванню.

З 01.01.2018 пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, згідно якої реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктів 19, 20 Порядку №1246, в редакцій на час вирішення спору по суті, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДФС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною ОСОБА_3 України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

За приписами статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: «50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обовязків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Відтак, оскільки оскаржуване рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, як встановлено вище, підлягають скасуванню, то, відповідно, з урахуванням положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову та зобов`язання відповідача 1 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 26 від 18.04.2019.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не довели правомірності винесення оскаржуваного рішення.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача в частині зобов`язання реєстрації накладних є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3842,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №67 від 26.06.2019.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Приморський» (юридична адреса: 72564, Запорізька область, Якимівський район, смт Кирилівка, пр. Азовський, буд. 10, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) до - Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправними та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про реєстрацію або відмову від реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 25.06.2019 №1202899/03750434 та від 25.06.2019 №1202880/03750434.

Зобов`язати Державну фіскальну служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №28 від 10.05.2019 та №32 від 11.06.2019, подані ТОВ «Приморський».

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) гривні 00 копійок присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Приморський» ((72564, Запорізька область, смт Кирилівка, пр. Азовський, 10; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 25.09.2019.

Суддя Р.В. Сацький