Справа № 165/996/19
Суддя: Ференс-Піжук О. Р.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 165/996/19
провадження №2-а/165/42/19
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

з участю секретаря Пилипчук М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві ДПП про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

16.04.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до поліцейського роти №3 батальйону УПП у м.Києві ДПП рядового поліції Іващука Владислава Віталійовича, третя особа Управління патрульної поліції у м.Києві ДПП, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії НК № 564447 від 08.04.2019 його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Вважає оскаржувану постанову такою, що складена і винесена із порушенням норм законодавства та його прав. Вказує, що 08.04.2019 о 16 год. 45 хв. він, керуючи по проспекту Перемоги,136/2 в місті Києві автомобілем марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зрозумів, що двигун на автомобілі перестав працювати у результаті несправності масляного насосу, у зв?язку з чим він змушений був з`їхати з проїзджної частини, заздалегідь включивши аварійну світлову сигналізацію, накатом з`їхав на смугу для маршрутних транспортних засобів. Вказує, що він діяв у стані крайньої необхідності. Крім того, зазначає, що він припинив рух транспортного засобу через його технічну несправність, та через те, що його зупинка на проїжджій частині була б перешкодою для руху. Наголошує, що саме в цей час до нього підійшли працівники патрульної поліції, які бачили дану ситуацію, та повідомили його, що він порушив вимогу дорожнього знаку 5.11, та порушив п.п. 17.1 ПДР України. Жодних його пояснень щодо причин зупинки інспектор не врахував і, як наслідок, виніс оскаржувану постанову. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Крім того, відповідач на підтвердження своїх слів не надав жодних належних доказів, а усі його звинувачення ґрунтувалися виключно на припущеннях. Вказує, що постанова відповідача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, не містить відомостей щодо здійснення фото та відео фіксації правопорушення. Разом з тим до матеріалів справи не долучено відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які здійснювали оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Стверджує, що відповідачем фактично не зафіксовано порушення позивачем Правил дорожнього руху, яке б доводило його вину. Вважає, що розгляд справи на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання інших документів та доказів, призвів до порушення його прав. У зв`язку з вищевикладеним просить скасувати постанову серії НК № 564447 від 08.04.2019 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, у виді штрафу у сумі 510 грн.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 12.08.2019 замінено первинного відповідача поліцейського роти №3 батальйону УПП у м.Києві ДПП рядового поліції Іващука Владислава Віталійовича на належного відповідача - Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові, просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки (а.с.37,43).

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Пунктом 1 статті 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст. 40 Закону № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Із всіх доказів про вчинення позивачем адміністративного правопорушення наявних в матеріалах справи є лише постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №564447 від 08 квітня 2019 року, що підлягає дослідженню судом, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання вимоги дорожнього знаку 5.11, тобто порушення вимог п. 17.1 ПДР України. Цією постановою, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 8).

Відповідно до частин другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Знак 5.11 "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів" застосовується для позначення смуги, призначеної для руху тільки транспортних засобів, що рухаються за установленими маршрутами, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Якщо знак встановлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху. Водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Згідно з пунктом 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Як зазначено в ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право знайомитись із матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

Відповідно до ст.280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні.

Відповідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. В даному випадку відповідачем при винесені постанови не було заслухано і враховано пояснень позивача, тому виникає сумнів щодо об`єктивності та правомірності винесеної щодо позивача постанови.

Позивач заперечує свою причетність до вчинення інкримінованого йому правопорушення.

На підтвердження обставин, які викладені позивачем, свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що під час руху транспортного засобу «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував позивач 08.04.2019, вийшов з ладу масляний насос, що вимагало від водія зробити вимушену зупинку, та з`їхати з проїзджої частини дороги на смугу, призначену для руху тільки транспортних засобів, що рухаються за установленими маршрутами. Наголосив, що продовження руху транспортним засобом призвело б в подальшому до виходу з ладу двигуна в цілому. Зазначає, що позивач зателефонував йому, оскільки свідок на той час знаходився у місті Києві, з проханням доставити його транспортний засіб шляхом буксирування у зв?язку з технічними пошкодженнями, на що він погодився та доставив автомобіль позивача до міста Володимир-Волинський шляхом буксирування на станцію техобслуговування.

Дана обставина також підтверджується копією товарного чеку від 10 квітня 2019 на придбання ОСОБА_1 масляного наносу до транспортного засобу марки «Рено Мастер» (а.с.44)

Оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не було здобуто доказів на підтвердження тих обставин, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП відповідач не надав належної правової оцінки його діям, не спростував заперечення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановив ступінь вини позивача, його майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, твердження позивача на заперечення факту порушення ПДР та незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, заслуговують на увагу, як і твердження того, що постанова є незаконною, оскільки не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутністю належних доказів та з порушенням чинного законодавства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП, відповідачем не з`ясовано всіх фактичних обставин справи, було порушено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема право скористатися правничою допомогою, а також те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення. Беручи до уваги вищевикладене суд скасовує постанову серії НК № 564447 від 08.04.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та закриває провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.2, ст.6, ст.9, ст.72, ст.73, ст.75, ст.77, ч.9 ст.205, ст.241, ст.242, ст.244, ст.245 КАС України, на підставі ч.3 ст.122 КУпАП, - суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Скасувати постанову поліцейського 5 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП рядового поліції Івашука Владислава Віталійовича серії НК № 564447 від 08.04.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, у відповідності до ч.4 цієї статті, може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Нововолинський міський суд Волинської області.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук