Справа № 200/6615/19-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року справа №200/6615/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г.,

секретар Сізонов Є.С.,

за участі представників відповідача Абдуллаєвої А.Р. , Сищенка О.А. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Генічеської районної державної адміністрації на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року (повне судове рішення складено 10 липня 2019 року у м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/6615/19-а (суддя в І інстанції Буряк І.В.) за позовом ОСОБА_3 до Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області (далі - відповідач), в якому просив: визнати бездіяльність Генічеської РДА щодо не розгляду заяв ОСОБА_3 від 01.03.2019 та від 11.04.2019 про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність; зобов`язати Генічеську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 11.04.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність, за результатами такого розгляду прийняти відповідне рішення у формі, встановленій ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», яким надати ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва в розмірах, не більше 0,1000 гектара, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову зазначив, що ним отримано відомості про наявність вільної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з публічної кадастрової карти. За результатами звернення із заявою від 01.03.2019 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою ним отримано у відповідь листи від 14.03.2019 № 09/02.23-01 та від 15.03.2019 №3/216-01.01 про переадресування заяви до Генічеської РДА. 11.04.2019 він звернувся до Генічеської РДА із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1000 га для ведення індивідуального дачного будівництва, яка розташована за сказаною адресою. У відповідь позивачем отримано лист від 26.04.2019 з якого, як він зрозумів, йому відмовлено в наданні запитуваного дозволу. Підстави для відмови у вказаному листі не зазначено, однак зазначено, що дозвіл на розробку проекту землеустрою надається розпорядженням голови РДА. Позивач вказану відмову вважає протиправною. Зазначає, що є учасником АТО та має першочергове право на відведення земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва. Посилається на ст.ст. 3, 118, 121, 123 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 6, 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», практику Європейського суду з прав людини та Верховного Суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправною бездіяльність Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення безплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність, за адресою: АДРЕСА_1 , яка розташована між земельними ділянками з кадастровими номерами: :04:001:1438, :04:001:1434.

Зобов`язано Генічеську районну державну адміністрацію Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 , яка розташована між земельними ділянками з кадастровими номерами: :04:001:1438, :04:001:1434 та за результатами такого розгляду прийняти рішення у формі встановленій ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», з урахуванням правової оцінки суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування зазначив, що суд першої інстанції не врахував фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спірних правовідносин, а в рішення містяться суперечливі твердження. Судом не взято до уваги, що дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки наданий у формі розпорядження іншій особі, яке є нормативно-правовим актом, прийнятим відповідно до закону та є підставою відмови, передбаченою ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Наголошує на тому, що Земельним кодексом не визначено, в якій саме правовій формі вирішується питання надання відмови. Наполягає на тому, що суд не може підміняти державний орган рішення, дії або бездіяльність якого оскаржуються, вчиняючи замість нього дії, які входять до його безпосередньої компетенції. Посилаючись на практику Верховного Суду, вважає, що своїм рішенням можливо суд дає пряму вказівку Генічеській районній державній адміністрації надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою, забороняючи надати відмову на його заяву.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги, позивач до суду не прибув.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є громадянином України, місце проживання: АДРЕСА_2 є учасником бойових дій (а.с. 25-27).

Матеріали справи свідчать, що на запит позивача від 06.03.2019 за № 09/02.23-01, Щасливцевською сільською радою надано відповідь № 09/02.23-01, якою керуючись ч.3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» повідомлено позивача про відсутність в межах населених пунктів с. Щасливцеве, Генічеська Гірка та селища Приозерне Щасливцевської сільської ради земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва. Також, із посиланням на ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит перенаправлено до Генічеської РДА (а.с. 15).

15 березня 2019 року Щасливцевською сільською радою повідомлено ОСОБА_3 листом № З/216-01.01 на його заяву, що зареєстрована 06.03.2019 за №З/216-01.01, відповідно до якого, заява позивача від 13.03.2019 розглянуто, однак в межах населених пунктів Щасливцевської сільської ради, згідно генеральних планів забудови та іншої містобудівної документації, земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва не передбачені. Також зазначено, що його заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва буде перенаправлено до Генічеської РДА (а.с. 16).

За інформацією ГУ Держгеокадастру у Херсонській області про розпорядників земельних масивів на території Генічеського району в межах масивів з кадастровими номерами :04:001:1451, :04:001:1411, зазначено, що дані земельні масиви, в межах яких знаходяться подані земельні ділянки це землі рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва та є державною власністю. Розпорядником виступає Генічеська РДА.

В межах масивів з кадастровими номерами :04:001:1308, :04:001:0418, :04:001:1481 це землі житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та є комунальною власністю Щасливцевської сільської ради (а.с. 19).

Позивач звернувся до Голови Генічеської РДА із заявою без дати, №б/н, (повторно) з додатками про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Ділянка розташована між земельними ділянками з кадастровими номерами: :04:001:1438 (для індивідуального дачного будівництва), :04:001:1434 (для індивідуального дачного будівництва). Зазначив, що згоден отримати дозвіл на іншу ділянку в межах масиву вказаного у викопіюванні. Факт надіслання зазначеної заяви із додатками на адресу Генічеської РДА підтверджується фіскальним чеком від 11.04.2019, описом вкладення цінного листа та рекомендованим повідомленням про вручення від 17.04.2019.

До заяви додано: графічний матеріал щодо можливого розташування земельної ділянки (на. 2 арк.), копія паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду, копія посвідчення учасника бойових дій, копії листів Щасливцевської сільської ради від 14.03.2019 № 09/02.23-01, від 15.03.2019 № З/216-01.04 (а.с. 20-23, 25-27).

Листом № З-325/1 від 26 квітня 2019 року Генічеською РДА на заяву позивача повідомлено, що заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 розглянуто. Зазначено про хибність доводів заявника, викладених у абзаці 4 відповідної заяви у зв`язку з тим, що грунтується на думці позивача, а не на чинному законодавстві. Також повідомлено, що дозвіл на розробку проекту землеустрою оформлюється розпорядженням голови Генічеської РДА, яке є актом індивідуальної дії, що скасовується лише в порядку ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (а.с. 24).

Матеріали справи містять розпорядження голови Генічеської РДА від 17.10.2017 № 488 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва», пунктом 1 якого вирішено надати громадянам, згідно із додатком дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок орієнтованою площею 2,7 га для індивідуального дачного будівництва із земель запасу рекреаційного призначення Щасливцевської сільської ради. Пунктом 2 встановлено, що громадянам зазначеним у додатку до цього розпорядження замовити розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність у суб`єкта господарювання, що володіє необхідним технічним та технологічним забезпеченням та у складі якого працюють сертифіковані інженери- землевпорядники (а.с. 60).

З інформації наданої ТОВ «ПБК «ЗЕНІТ» від 29.05.2019 № 141/04 вбачається, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян (наведено перелік) були розробленні та погоджені, надано клопотання до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області для отримання супровідного листа, які будуть розглянуті у двотижневий строк та направлені на державну експертизу землевпорядної документації.

У переліку земельних ділянок щодо яких розроблено проект землеустрою рахується земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 61).

Згідно довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 01 січня 2016 року: місцерозташування Херсонська область, Генічеський район, на території Щасливцевської сільської ради; форма власності державна; цільове призначення - секція К 16.16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам); орієнтовна площа 0,1000 га, в тому числі по угіддях (га) 003.04 солончаки 01,1000 (а.с. 63).

В матеріалах справи міститься реєстраційно-контрольну картка Херсонської обласної державної адлміністрації, де у реєстрі вхідної кореспонденції обліковується заява ОСОБА_3 , дата надходження 17 квітня 2019 року, реєстраційний індекс З-325/1, вид заява (клопотання), кратність первинне, кількість аркушів 10, питання власність на землю, категорія заявника учасник бойових дій (а.с. 86).

На запит суду, Генічеською районною державною адміністрацією листом № 110 від 02.07.2019, повідомлено про відсутність можливості встановити витребувану інформацію про наявність/відсутність кадастрового номеру земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та розташована між земельними ділянками з кадастровими номерами: :04:001:1438, ::04:001:1434 (а.с. 89).

На виконання ухвали суду першої інстанції, Щасливцевською сільською радою надано супровідний лист від 14.03.2019 № 09/02.23-02/03 про направлення на розгляд голові Генічеської районної державної адміністрації запитів громадян та надані документи, які надійшли до сільської ради від ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва (а.с. 95).

Із наданого Щасливцевською сільською радою журналу реєстрації заяв про доступ до публічної інформації 2019 рік (розпочато 30.01.2018) вбачається, що 06.03.2019 зареєстровано заяву ОСОБА_3 «Про надання інформації» та її повернення поштою 14.03.2019. Кому здійснено переадресування вказаної заяви не зазначено (а.с. 96-97).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ (далі ЗК України) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується.

Статтею 2 ЗК України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.(ст. 3 ЗК України).

Повноваження місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин регламентовані ст. 17 ЗК України, зокрема:

а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом;

г) підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок;

ж) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 1 ст.19 ЗК України визначено категорії земель за основним цільовим призначення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 ЗК України земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Як встановлено судом першої інстанції та не є спірним, спірна земельна ділянка належить до земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва із земель запасу рекреаційного призначення Щасливцевської сільської ради.

Відповідно до ст. 51 ЗК України, до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.

Згідно частини 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Порядок формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав передбачено статтею 79-1 ЗК України, а саме: формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Як свідчать матеріали справи та не спростовується доводами апеляційної скарги, спірна земельна ділянка не сформована та відповідний кадастровий номер їй не призначено.

За змістом пункту «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно ч.1-4 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

З огляду на норми частини 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частинами десятою та одинадцятою статті 118 ЗК встановлено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Частиною 3 ст. 122 ЗК України передбачено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: в) індивідуального дачного будівництва.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «земельного» питання. З огляду на вимоги частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Отже, доводи апелянта стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки іншій особі є неприйнятними.

Відповідач обгрунтовує апеляційну скаргу суперечливими висновками суду першої інстанції та зазначає, що Земельним кодексом не визначено, в якій саме правовій формі вирішується питання надання відмови, на що суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Виходячи із загальних критеріїв, встановлених Законом України «Про звернення громадян», текст рішення-відповіді повинен містити певну аргументовану інформацію, викладену стисло, зрозуміло та об`єктивно, без повторень та вживання слів і зворотів, які не несуть змістового навантаження, мати правову аргументацію з посиланням на нормативно-правові акти, а також мати висновки, що прийняті за результатами розгляду звернення. Виконання зазначених вимог при розгляді звернення виключить необхідність повторного звернення з одного й того ж питання.

Зі змісту наявного в матеріалах справи листа від 26.04.2019 року № З-325/1 не вбачається, що за результатом розгляду заяви позивача прийняте будь-яке рішення, не надано чіткої та зрозумілої відповіді на порушене позивачем питання, а лише надана інформація, отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначений лист не може вважатись належним рішенням Генічеської РДА за результатами розгляду заяви.

Апелянт, посилаючись на рішення Верховного Суду від 07.02.2019 року у справі №813/1062/14, зазначає, що суд не може підміняти державний орган рішення, дії або бездіяльність якого оскаржуються, вчиняючи замість нього дії, які входять до його безпосередньої компетенції та які він мав вчинити, що не відповідає обставинам справи, оскільки суд не вчиняв будь-яких дій, які входять до компетенції відповідача, а зобов`язав повторно розглянути заяву позивача та за результатами розгляду прийняти рішення у відповідності до Закону.

Доводи апелянта стосовно зловживання процесуальними правами у зв`язку з поданням декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав є безпідставними, оскільки із наведеного переліку вбачається, що позови подані різними позивачами, а у відповідності до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Враховуючи викладене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Генічеської районної державної адміністрації - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року у справі № 200/6615/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення - 24 вересня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв