Справа № 2340/4591/18
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питань відводу

27 вересня 2019 року Справа № 2340/4591/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Салабай М.В.,

представника позивача Васьковського В.М. (за посадою),

представника відповідача - Каландирця А.В. (згідно з довіреністю),

розглядаючи у судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Комунального підприємства Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради до Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

16.09.2019 з Шостого апеляційного адміністративного суду у Черкаський окружний адміністративний суд після скасування ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду надійшла справа за позовом Комунального підприємства Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради (20202, Черкаська обл., м.Звенигородка, вул. Кримського, буд.37; ) (далі позивач) до Головного управління ДФС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд.235; ) (далі відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень від 02.08.2018 № та від 01.08.2018 №.

У справі призначено повторний автоматизований розподіл для визначення головуючого судді, за результатами якого її призначено судді Бабич А.М. Ухвалою суду від 19.09.2019 справу прийнято до провадження та призначено судове засідання для розгляду на 27.09.2019.

У судовому засіданні 27.09.2019 головуючий суддя у справі Бабич А.М. заявила самовідвід у справі (далі - Заява). Представник позивача з доводами Заяви погодився та просив її задовольнити, а представник відповідача просив вирішити на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників справи, суд дійшов висновку задовольнити вищевказану Заяву з огляду на таке.

Відповідно до абз.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII Про судоустрій і статус суддів кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Під час вирішення Заяви суд врахував, що справа №2340/4521/18 розглядалася одноособово суддею Гаранем С.М. з 12.12.2018. Підготовчі дії ним вжиті з 12.12.2018 до 20.02.2019 та ухвалою від 13.06.2019 позов залишений без розгляду.

Підготовче провадження відповідно до ч.4 ст.173 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду. Відповідно до чч.1-2 ст. 193 КАС України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Отже, справа №2340/4591/18 розглядалася понад вказані строки.

У подальшому на вказану ухвалу від 13.06.2019 надійшла апеляційна скарга, а справа направлена до Шостого апеляційного адміністративного суду. Згідно з даними системи діловодства суду повернення справи з суду апеляційної інстанції після скасування згаданої вище ухвали про залишення позову без розгляду до Черкаського окружного адміністративного суду зареєстроване 16.09.2019, картка щодо повернення заповнена 17.09.2019. Конверт відділення пошти для такого направлення у справі відсутній, а реєстрація внутрішньої кореспонденції Черкаського окружного адміністративного суду входить виключно до його повноважень.

Згідно з ч.9. ст.31 КАС України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у визначених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Отже, основна мета зміни складу суду може бути виправдана лише задля дотримання встановлених КАС України строків вирішення спору. У випадку, коли строк вирішення спору пропущений, вказана вище мета «не перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом» не досягається.

Зважаючи, що суддя, який розглядав цю справу, вийшов з відпустки та з 17.09.2019 перебував на робочому місці в період у тому числі на день розгляду Заяви, відправляє правосуддя на загальних підставах та зі вказаної дати на нього здійснюється розподіл судових справ, вказана справа мала бути йому передана без зміни складу суду, оскільки перешкод продовжити розгляд справи для нього не було. Зазначене обгрунтовується також таким.

Справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, відповідно до ч.13 ст.31 КАС України повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Порядок автоматизованого розподілу справи врегульований КАС України та Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, яке затверджено Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02 березня 2018 року №17) (далі Положення №30).

Відповідно до підп.15.4 розділу VII Перехідні положення КАС України зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється:

до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше ніж три місяці з дня набрання ним чинності - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу;

після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, визначеними цією редакцією Кодексу.

Оскільки станом на 27.09.2019 функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи не запроваджено, автоматизований розподіл здійснюється за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, визначеними ст.31 КАС України.

На підставі підп.2 п.21 Розділу VIII Положення №30 передача судової справи (матеріалів кримінального провадження) раніше визначеному судді, колегії суддів, палаті або об`єднаній палаті проводиться модулем автоматизованого розподілу щодо судових справ, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження) та ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи.

Отже, вказаними нормами визначено принцип незмінності складу суду під час розгляду справи. Тому повторне визначення складу суду у цій справі здійснено всупереч визначеному КАС України порядку, чим порушено визначений процесуальним законодавством принцип незмінності складу суду.

У справі Гаусшильдта проти Королівства Данії (CASE OF HAUSCHILDT v. DENMARK) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, що можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цієї причини навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (розділ Другий показник. Обєктивність Бангалорські принципи поведінки суддів).

Будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань у його неупередженості, повинен заявити відвід.

Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, передбачено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейський суд з прав людини у п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі "Газета Україна-центр проти України від 15.07.2010 (заява № 16695/04), п. 66 рішення у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 (заява №7577/02) зазначив, що безсторонність, у сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, що породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди у демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У п. 105 рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013, заява № 21722/11, суд дійшов висновку про те, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності.

Вказані вище обставини викликають у сторонніх спостерігачів об`єктивні побоювання щодо розгляду та вирішення справи безсторонньо з дотриманням суддею Бабич А.М. принципів незалежності, об`єктивності та неупередженості у здійсненні правосуддя.

Частиною 1 ст.39 КАС України встановлено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Тому Заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 31-40, 74-90, 245, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву від 27.09.2019 судді Бабич А.М. про самовідвід задовольнити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

3. Копії ухвали направити учасникам справи.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст ухвали складений і проголошений у повному обсязі 27.09.2019.