Справа № 495/2529/19
Суддя: Прийомова О. Ю.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/2529/19
№ провадження 2-а/495/60/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

23 вересня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/2529/19

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Гриценко Василя Петровича про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ДПО 18 №143943 та ДПО 18 №143944 від 28.02.2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до поліцейського Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ст. сержанта поліції Гриценко Василя Петровича, про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ДПО 18 №143943 та ДПО 18 №143944 від 28.02.2019 року, відповідно до якого просить суд: визнати протиправними дії інспектора поліції Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ст. сержанта поліції Гриценко Василя Петровича при винесенні постанови серії ДПО 18 №143943 та ДПО 18 №143944 від 28.02.2019 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП; скасувати постанови серії ДПО 18 №143943 та ДПО 18 №143944 від 28.02.2019 року інспектора поліції Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ст. сержанта поліції Гриценко Василя Петровича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.02.2019 року поліцейським Білгород-Дністровського ВП, старшим сержантом поліції Гриценко В.П. було винесено 2 постанови серії ДПО 18 №143943 та ДПО 18 №143944 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із чим накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн по кожній постанові.

Відповідно до постанов, позивач о 13 годині 48 хвилин, рухаючись за кермом автомобіля марки IVECO 29L12, д.н.з НОМЕР_1 на а/д Одеса - Білгород - Дністровський - Монаші Н33 76 км, порушив правила обгону, здійснивши обгін транспортного засобу на перехресті, чим порушив п.п. 14.6 ПДР України, а також не пред`явив для перевірки, документи, зазначені в п.2.1, чим порушив п.п.2.4(А) ПДР України.

Вважає дії інспектора по складанню постанови протиправними, а постанову незаконною з наступних підстав.

Стверджує, що дорожня розмітка, яку він нібито проїхав, на той момент не була взагалі помітна та не відповідала вимогам ДСТУ 2587-2010 Розмітка дорожня, а саме коефіцієнт яскравості цієї розмітки був значно менший ніж 60 відсотків, містами ця розмітка була повністю затерта та її не було видно, що не дало змогу ідентифікувати її як дорожню розмітку 1.1.

Більш того, вказує, що він розпочав обгін після того, як проїхав перехрестя, тим самим не порушив п.п.14.6 (А), дорожню розмітку дуже важко було побачити, тому звертаючи увагу саме на знак 1.32.2 - Прилягання другорядної дороги, лише після проїзду перехрестя розпочав обгін.

Таким чином виконав всі вимоги ПДР, тобто здійснив обгін транспортного засобу для проїзду перехрестя, переткнувши дорожню розмітку 1.5, що дозволяється ПДР.

Також звернув увагу суду, що у випадку, передбаченого законодавством для пред`явлення документів працівнику патрульної поліції не було.

Після зупинки його транспортного засобу, висловлення звинувачень, інспектор Гриценко В.П. одразу виніс постанови, не розглянувши справу по суті, навіть не надавши для ознайомлення та підписання постанови.

Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не було оголошено посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, а також взагалі з`ясування чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

У постанові навіть невірно вказані дані його водійського посвідчення, оскільки інспектор заповнював постанову у своєму службовому автомобілі і брав їх з невідомо яких джерел, у зв`язку із чим вказав завідомо помилкові дані.

З вказаних вище підстав він і звернувся до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, розглянувши справу у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява з проханням розглядати справу у його відсутність, свою позицію щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 126 ч.1 та 122 ч.2 КУпАП підтримує.

Відповідно до ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи / у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження/, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 28.02.2019 року поліцейським Білгород-Дністровського ВП ст. сержантом поліції Гриценко В.П. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 143943, згідно якої 28.02.2019 року о 13 годині 48 хвилин на автодорозі Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші Н33, ОСОБА_1 керував автомобілем марки IVECO 29L12, д.н.з НОМЕР_1 , який порушив правила обгону, здійснивши обгін транспортного засобу на перехресті, чим порушив п.п.14.6 (А) ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

За вчинення вказаного правопорушення постановою від 28.02.2019 року серії ДПО18 № 143943 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Також, того ж дня поліцейським Білгород-дністровського ВП ст. сержантом поліції Гриценко В.П. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 143944, згідно якої 28.02.2019 року о 13 годині 48 хвилин на автодорозі Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші Н33, ОСОБА_1 керував автомобілем марки IVECO 29L12, д.н.з НОМЕР_1 , який не пред`явив для перевірки документи, зазначені в п.2.1., чим порушив п.2.4(А) ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

За вчинення вказаного правопорушення постановою від 28.02.2019 року серії ДПО18 № 143944 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Особу водія було встановлено за посвідченням водія № НОМЕР_2 , виданими Білгород-дністровським МРЕВ-19.08.2006 року.

Позивач вважає вказані постанови незаконними, такими, що винесені з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевіряється на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачем вказано, що у порушення ст. 280 КУпАП посадова особа при винесенні оскаржуваних постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО № 143943 та ДПО №143944, встановив особу правопорушника за посвідченням водія, яке не відповідає дійсності.

Окрім того, статтею 254 Кодексу України встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, положеннями статті 258 КУпАП визначено у яких випадках протокол про адміністративне правопорушення не складається і як видно, стаття 122 КУпАП у перелік таких адміністративних правопорушень не входить.

Аналіз положень частин першої та другої статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється:1) на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті; 2) на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (передбачені законом незначні правопорушення - самовільне сінокосіння, засмічення лісів, безквитковий проїзд тощо).

Відповідно до частини третьої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Оскільки, частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 122 КУпАП, тому при виявленні такого правопорушення уповноваженою на те посадовою особою повинен складатись протоколу про його вчинення відповідно до статті 254 КУпАП.

Наведене підтверджується також Науково-консультативним висновком за зверненням ученого секретаря Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України Смоковича М . І. щодо наявності неоднозначної практики застосування судами положень статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно з яким, працівники ДАІ не мають права виносити постанови про накладення штрафу на учасників дорожнього руху без складання протоколу про адміністративне правопорушення за частинами першою, другою та третьою статті 122 КУпАП. Суб`єкти владних повноважень (працівники ДАІ) мають право виносити постанови про адміністративне правопорушення, не передбачене ч.1 ст. 258 КУпАП, за місцем його вчинення, попередньо склавши протокол про адміністративне правопорушення. У випадках не складення такого протоколу постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню в порядку, визначеному законодавством.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122 КУпАП, обов`язково складається протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, враховуючи, що на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, дія положень статті 258 КУпАП не поширюється, тому й винесення постанов у таких справах уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП. Розгляд справ у такому випадку повинен проводитись за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

З матеріалів справи не вбачається, що посадовою особою за скоєння адміністративного правопорушення був складений протокол про адміністративне правопорушення, що суперечить нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак відповідачем будь - яких належних доказів про правомірність винесення оскаржуваної постанови суду не надано.

Більш того, з доказів відео фіксації, що приєднано позивачем, в обґрунтування його позову, та доказів відео фіксації відповідача чітко вбачається, що обгін позивач почав робити саме після проїзду перехрестя.

Щодо винесеної відносно позивача постанови за ст. 126 ч.1 КУпАП, варто вказати про наступне.

Верховний Суд постановив, що поліцейський не має права вимагати у водія посвідчення, якщо у нього немає доказів про правопорушення.

Відповідного висновку дійшла колегія суддів Касаційного адміністративного суду (КАС) у справі від 15 березня 2019 року № 686/11314/17.

У своїй постанові ВСУ вказав, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав); у разі, якщо поліцейським належним чином не задокументовано факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб є неправомірними, зазначене свідчить про відсутність належних та допустимих доказів вчинення водієм адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, здійснивши розгляд справи про адміністративне правопорушення з винесенням оскаржуваних постанов з безліччю порушень, та не довівши правомірності свого рішення посадовою особою Білгород-Дністровського ВП ГУНП Гриценко В.П., вона підлягає скасуванню у судовому порядку.

Приписами ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, оскільки у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, а відповідач всупереч ч.2 ст. 77 КАС України не надав суду жодних належних та допустимих доказів правомірності оскаржуваних постанов, постанови винесені з безліччю порушень, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Гриценко Василя Петровича про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ДПО 18 №143943 та ДПО 18 №143944 від 28.02.2019 року є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 122 ч.2, 126, 245, 251, 252, 254, 256, 258, 268 КУпАП, ст. ст. 243, 250-255 КАС України, суд,

УХВАЛ И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Гриценко Василя Петровича про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ДПО 18 №143943 та ДПО 18 №143944 від 28.02.2019 року- задовольнити.

Визнати дії інспектора поліції Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ст. сержанта поліції Гриценко Василя Петровича при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №143943 та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №143944 від 28.02.2019 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП - протиправними.

Скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №143943 та ДПО 18 №143944 від 28.02.2019 року інспектора поліції Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ст. сержанта поліції Гриценко Василя Петровича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду у відповідності до ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ст. сержанта поліції Гриценко Василя Петровича, адреса: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Тімірязева, 21.

Повний текст рішення складений 23 вересня 2019 року.

Суддя: