Справа № 753/16388/18
Суддя: Даниленко В. В.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/67/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Даниленко В.В.
при секретарі Пасько І.В.
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2018року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 14.08.2018року поліцейським патрульної поліції 4 роти батальону УПП в м. Києві рядовим поліції Дягтяр Д.А. була винесена постанова серії НК №748142 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425грн., згідно якої позивач 14.08.2018року о 11.05год. керував автомобілем Деу Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Ялтинській в м. Києві, та користувався під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук.
В позовній заяві позивач вказує, що правил дорожнього руху не порушував, ніякої розмови по телефону не вів, телефон знаходився на сидінні. Крім того, має пристрій, який надає можливість в разі потреби відповісти на телефонний дзвінок без допомоги рук, використання такого пристрою не суперечить вимогам ПДР.
Вказану постанову позивач вважає такою, що винесена з порушенням чинного законодавства щодо змісту та процедури складання, є незаконною, підлягає скасуванню.
Позивач надав суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.08.2018року поліцейським патрульної поліції 4 роти батальону УПП в м. Києві рядовим поліції Дягтяр Д.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №748142.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 14.08.2018року о 11.05год. керував автомобілем Деу Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Ялтинській в м. Києві, та користувався під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення в розмірі штрафу в розмірі 425 грн.
Враховуючи наведене та приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон покладає обов`язок на суб`єктів владних повноважень доводити правомірність своїх рішень, дій та бездіяльності, а також зобов`язує їх діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, зокрема оскаржуваної позивачем постанови, документи не містить жодних посилань на будь-які інші фактичні дані, на підставі яких інспектор дійшов висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.
Таким чином, судом не може бути надано правової оцінки зазначеним у постанові обставинам справи, оскільки така оцінка без підтверджуючих доказів вчинення адміністративного правопорушення може призвести до неправильного висновку про наявність у діях позивача порушень вказаних в оскаржуваній постанові. Саме по собі описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, передуванню якому і є фіксування цього правопорушення, чого інспектором не було виконано.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Доказів фото- та або відео- фіксації адміністративного порушення інспектором патрульної поліції надано не було.
Отже, виходячи з тексту постанови, обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, інспектором патрульної поліції не досліджувались, а отже - до уваги не брались.
Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Тому шляхом співставлення зібраних у справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного проступку.
За таких обставин, наявні у справі матеріали, зокрема, постанова не дає суду достатніх підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова в справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача наявні ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а тому суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.
На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у м. Києві (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №748142від 14.08.2018 р. відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: