Справа № 160/3913/19
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2019 року Справа № 160/3913/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Туренко К.М.
представника позивача Копнінського-Петриченка О.В.
представника відповідача Москалець Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайрім Компані" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
02 травня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Скайрім Компані" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якій просить:
Також, зауважив, що господарські відносини між ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» та ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНИ» носять реальний характер, підтверджуються первинними документами та повним виконанням Сторонами своїх зобов`язань, що спростовує висновки Акту перевірки та свідчить про неправомірність прийнятих податковим органом податкових повідомлень-рішень.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив, просив позов задовольнити повністю.
Представник відповідача проти позову заперечував, до суду надав відзив на адміністративний позов, в яких свою позицію обґрунтовував тим, що перевірка проведена правомірно, виявлені перевіркою порушення податкового законодавства встановлені вірно, з урахуванням усіх обставин, податкові повідомлення-рішення винесено відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим, підстави для задоволення позову відсутні.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
На даний запит «СКАЙРІМ КОМПАНІ» надало відповідь листом від 29.08.2018 року (вих. № 29) про відмову у наданні пояснень та їх документального підтвердження щодо взаємовідносин з «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» за період 01.01.2017 по 31.12.2017.
На податкову адресу ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення було направлено копію наказу від 24.10.2018 року №6095-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ».
ГУ ДФС у Дніпропетровській області встановлено порушення:
- п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), в результаті чого підприємством завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 419 474 грн. за 2017 рік;
- п.185.1 ст. 185, п. 198.3 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість за липень 2017 року у сумі 83 895 грн.
Листом ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 02.01.2019 р. № 4/10/04-36-14-09 податковий орган надав Позивачу відповідь на Заперечення, згідно якої висновки Акта перевірки були залишені без змін.
23 січня 2019 року ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» отримало:
Також вказано, що до перевірки ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» не надано жодних бухгалтерських та первинних документів.
З Акту перевірки вбачається, що протягом перевіряємого періоду ТОВ «СКАЙРІМ МПАНІ» (Покупець) у бухгалтерському та податковому обліку відображено взаємовідносини з ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАН1 УКРАЇНА» (Постачальник) з придбання товару (паливо моторне сумішеве альтернативне).
Під час проведення перевірки та згідно з наявною інформацією в базах даних ДФС, інших інформаційних баз, а саме АС «ДнепрТАХИинфо», АРМ «Архів електронної звітності», АІС «Податковий блок», ІТС «Податковий блок», ІТС «Податковий блок «Аналітична система «Картки особових рахунків», «Детальна інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» перевірючими було встановлено, що ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» перебуває на обліку, стан платника - « 12» припинено, але не знято з обліку. Свідоцтво платника ПДВ анульоване 04.05.2018 за рішенням контролюючого органу у зв`язку з ліквідацією за власним бажанням, остання податкова декларація з ПДВ подана за жовтень 2017 року. Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (звіт за формою 1-ДФ) платником не подавався, тому встановити кількість осіб, які працювали на підприємстві неможливо. Податкова звітність з податку на прибуток за 2017 рік, Звіти про фінансові результати за 2017 рік не подавалися, основні засоби та матеріальні ресурси відсутні.
Проведений контролюючим органом аналіз податкових накладних вказує на придбання ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» великої кількості товарно- матеріальних цінностей, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА».
Згідно задекларованих показників, обсяг придбання за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 складає 377 345 364 грн. (дані рядків 10-16 колонки А податкових декларацій з ПДВ), обсяг реалізації - 373 201 731 грн. (дані рядків 1-8 колонки А податкових декларацій з ПДВ).
Перевіряючими в Акті зазначено, що ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» при проведенні операцій з ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» на придбання ТМЦ не мало підтверджень ділової репутації, гарантій виконання зобов`язань, необхідних ресурсів та відповідного досвіду, та інших ознак комерційної привабливості для обрання ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» саме цього контрагента.
Таким чином, встановлено відсутність належної обачності при виборі контрагента ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА», що є ознакою штучного характеру оформленого договору, мета укладання якого - формування документообігу по нереальним господарським операціям.
Отже, перевіряючими не встановлено реальність здійснення господарських операції по взаємовідносинам ТОВ «СКАЙРІМ МПАНІ» з ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА».
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з підпунктом 20.1.3 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи та матеріали.
Відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та їх документального підтвердження. У письмовому запиті обов`язково зазначаються:
1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
3) печатка контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків.
Згідно п. 73.3. ст. 73 Податкового кодексу України, у разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому п`ятому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.
На даний запит ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» надало ГУ ДФС у Дніпропетровській області відповідь згідно листа за вих. № 29/08 від 29.08.2018 р., надісланого адресату 29.08.2018 року.
При цьому, листом ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» зазначило, що запит ГУ ДФС Дніпропетровській області не містить конкретних відомостей щодо матеріалів перевірок або зустрічних звірок інших платників податків, іншої податкової інформації, отриманої та опрацьованої контролюючим органом у встановленому статтями 72 - 74 Кодексу порядку (наприклад, дані ЄРПН, податкових декларацій та додатків до них, інша інформація, що міститься в інформаційних базах контролюючого органу), відомостей щодо проведеного аналізу та висновків щодо нього, відомостей які є джерелом інформації щодо конкретних фактів порушення податкового законодавства.
Одночасно, суд звертає увагу на те, що Акт перевірки не містить жодної інформації про завчасне надання позивачем до початку перевірки вищенаведеного листа ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» за вих. № 12/11 від 12.11.2018 р.
Відповідно до п.85.9. ст. 85 Податкового кодексу України у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.
Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.
У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.
Проте, під час судового розгляду справи з`ясовано, та не спростовано представником відповідача, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області не було здійснено жодних заходів, щодо отримання копій первинних документів або забезпечення доступу до таких документів.
При цьому, в судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що первинні документи під час проведення перевірки не досліджувались, при цьому зазначив, що наказ №6095-п від 24.10.2018 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача не оскаржувався.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідач заходів щодо внесення змін до направлення від 24.10.2018 року не вжив.
Окрім вищенаведеного, Позивач, згідно вищенаведеного листа повідомив ГУ ДФС у Дніпропетровській області про те, що у відповідності до п. 79.2. ст. 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Також, Позивач інформував ГУ ДФС у Дніпропетровській області, що наказ про проведення перевірки та повідомлення не містять визначеного місця проведення перевірки, а отже платнику податків було незрозуміло місце, куди саме необхідно надавати документи для перевірки згідно п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, та просив повідомити такі відомості.
При цьому, суд звертає увагу на той факт, що як було встановлено під час судового розгляду, ГУ ДФС в порушення вимог ст. 85 Податкового кодексу України не повідомило Позивача про місце проведення перевірки, тим самим позбавивши ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» можливості надати документи для перевірки до податкового органу.
Приписами п. 14.1 ст.14 ПК України визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36.); доходами є загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (14.1.56.); постачанням товарів є будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (14.1.191.); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231.).
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України, визначено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Згідно з п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
У випадку якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Відповідно доп.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Згідно з п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України, для включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
У пункті 198.2 ст.198 Податкового кодексу України зазначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виговленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
П. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сумм податку, щовідносяться до податкового кредиту.
Суд зазначає, що підставою для ведення бухгалтерського обліку господарських операцій та надання юридичної сили і доказовості є первинні документи, що повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також у п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення №88, первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Первинні документи фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному місяці, в якому вони були здійснені.
Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Отже, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження.
При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 27.03.2018 у справі №816/809/17 зазначив, що наявна в інформаційно-аналітичних базах податкова інформація відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Таким чином, сама лише інформація, отримана з інформаційних баз відповідача не може сама по собі слугувати підставою для тверджень про нереальність господарських операцій.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сутність господарської операції між ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» та ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» полягала в тому, що між ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» та ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» було укладено договір поставки нафтопродуктів: № УР-0013 від 01.05.2017 р.
Згідно Договору поставки «Постачальник» (ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА») зобов`язується передати у власність «Покупця» (ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ»), а «Покупець» зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому Товар, згідно умов Договору за номенклатурою, кількістю, ціною Товару та строку поставки згідно додаткових угод до Договору, які є його невід`ємною частиною.
Пунктом 4.2. Договору поставки визначено, що товар поставляється Покупцю партіями, протягом поточного місяця, в кількості та за ціною, визначеними у кожній Додатковій угоді до Договору, на умовах: EXW резервуари нафтобаз ПАТ «Дніпронафтопродукт» і інших нафтобаз, що належать ПАТ «Дніпронафтопродукт» на правах власності, або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів.
У відповідності до ст. 201 Податкового кодексу України ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» (Постачальник) склало податкову накладну № 9 від 31.05.2017 р. в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Встановлено, що Нафтопродукти, які були предметом укладеного Договору Поставки, були отримані Позивачем від ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» на складах ПАТ «ДНІПРОНАФТОПРОДУКТ» згідно умов Договору поставки.
Зберігання отриманих від ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» нафтопродуктів відбувалось на підставі Договору зберігання № 6016 від 10.01.2017 р., укладеного між ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» (Поклажодавець) та ПАТ «ДНІПРОНАФТОПРОДУКТ» (Зберігач).
На виконання зазначеного Договору, згідно Акту прийому-передачі на зберігання нафтопродуктів від 31.05.2017 року ПАТ «ДНІПРОНАФТОПРОДУКТ» прийняв на зберігання протягом поточного місяця від ТОВ «СКАЙРІМКОМПАНІ» паливо моторне сумішеве альтернативне марки ЕСО 95Е50 SUPER в кількості 17,810 т.
Зазначені нафтопродукти були зняті зі зберігання у відповідності до Акту зняття зі зберігання нафтопродуктів від 31.05.2017 р, на підставі якого ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» зняв зі зберігання протягом поточного місяця паливо моторне сумішеве альтернативне марки ЕСО 95Е50 SUPER в кількості 17,810 т.
ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» в травні 2017 року здійснювало діяльність з роздрібного продажу нафтопродуктів кінцевим споживачам через мережу АЗС.
З метою переміщення нафтопродуктів зі складів зберігання до АЗС, Позивачем було укладено Договір № 6048 від 10.01.2017 року на перевезення вантажів автомобільним транспортом з ТОВ «НАФТАСІТІ».
У відповідності до умов даного Договору та на підставі товарно-транспортних накладних, ТОВ «НАФТАСІТІ» в травні 2017 року було здійснено перевезення Палива моторного сумішевого альтернативного марки ЕСО 95Е50 SUPER в загальній кількості 17,810 т на АЗС ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ», що розташовані за адресами: м. Дніпро, вул. Донецьке Шосе, 182, м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 4д та Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Дослідне, вул. Яснополянська, 6 в період з 16.05.2018 по 18.05.2018 р. Виконані послуги щодо перевезення нафтопродуктів підтверджуються Актом приймання-передачі виконаних послуг № 0510 від 31.05.2017 р. за період з 1 травня 2017 р. по 31 травня 2017 року до Договору № 6048 від 10.01.2017 р.
З матеріалів справи вбачається, що придбані у ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» нафтопродукти були реалізовані ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» в роздріб кінцевим споживачам та суб`єктам господарювання через мережу орендованих автозаправних станцій. Всі операції щодо продажу нафтопродуктів на АЗС здійснювались із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих належним чином в установленому законом порядку, які згідно п. 7 ст. 3 Закону України, від 06.07.1995, № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передають інформацію в електронному вигляді щодо кожної розрахункової операції за допомогою бездротового зв`язку до Державної фіскальної служби. Окрім цього, підтвердженням продажу нафтопродуктів є фіскальні чеки РРО (контрольна стрічка), що зберігаються у ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» відповідно до вимог діючого податкового законодавства. Також, реалізація нафтопродуктів в травні 2017 року підтверджується звітами реєстраторів розрахункових операцій за період з 01.05.2017 р. по 31.05.2017 р.
Суд зазначає, що підтвердженням повного виконання ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» своїх зобов`язань перед Постачальником за Договором поставки нафтопродуктів № УР-0013 від 01.05.2017 р. є проведення розрахунків.
Так, у відповідності до п. 5.1 Договору № УР-0013 від 01.05.2017 р. Покупець здійснює оплату за Товар шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника окремими сумами або одноразовим платежем протягом 360 днів з дати підписання акту приймання-передачі Товару або інших документів, які підтверджують отримання товару. Згідно п. 5.2. цього Договору, оплата здійснюється на підставі виставленого Постачальником рахунку, або на інших умовах, передбачених діючим законодавством України.
ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» отримало від ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» Повідомлення про відступлення права вимоги від 01.09.2017 р., згідно якого ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» за договором про відступлення права вимоги № ВПВ010917/1 від 01.09.2017 року відступило ТОВ «ФК БАСТІОН» право вимоги оплати за поставлений товар, що виникла на підставі п. 2 та п. 5 Договору поставки нафтопродуктів № УР-0013 від 01.05.2017 р., укладеного між ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» та ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА».
06.09.2017 р. ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» перерахувало на рахунок ТОВ «ФК БАСТІОН» грошові кошті в сумі 503 368,31 грн. згідно платіжного доручення № 10 від 06.09.2017 р. за Договором про відступлення права вимоги № ВПВ010917/1 від 01.09.2017.
Також, вищезазначена господарська операція за договором поставки нафтопродуктів № УР-0013 від 01.05.2017 р. згідно норм податкового законодавства була відображена у податковій звітності, а її показники задекларовані у рядку 02 Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень» (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» Декларації з податку на прибуток за 2017 рік на суму 419 473,60 грн., що, зокрема, підтверджено також Актом перевірки.
Таким чином, під час судового розгляду Відповідачем не надано жодних заперечень щодо наданих Позивачем, згідно позовної заяви, документів щодо господарської операції між ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» та ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» з приводу виконання умов договору поставки нафтопродуктів № УР-0013 від 01.05.2017 р., подальшого руху товарів до їх реалізації кінцевому споживачу та повного виконання зобов`язань та проведення рахунків між Постачальником товарів та ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» у відповідності до умов Договору.
Одночасно, на підтвердження вищенаведених операцій Позивачем були також надані копії наступних документів, які були досліджені судом:
- сертифікат відповідності, зареєстрований в реєстрі за № UA1:035:0031736-16 термін дії з 21.07.2016 р. до 15.09.2018 р. на продукцію: паливо моторне сумішеве альтернативне марки ECO 95 E 50 SUPER, виданий ДП «Полтавастандартметрологія» на підставі протоколу випробувань № 68 від 20.07.2016 р.;
- Реєстр від 31.05.2017 р. до Акту виконаних робіт до договору № 6048 від 10.01.2017 р.на перевезення вантажів автомобільним транспортом;
- Товарно-транспортна накладна № 314 від 16.05.2017 р.;
- Товарно-транспортна накладна № 321 від 16.05.2017 р.;
- Товарно-транспортна накладна № 363 від 18.05.2017 р..
На думку суду, зазначеними документами підтверджується транспортування нафтопродуктів належної якості, придбаних у ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» з місця зберігання до автозаправних станцій Позивача для подальшої реалізації кінцевому споживачу.
Відображення господарської операції у податковій та фінансовій звітності підтверджується також долученими до матеріалів справи податковою декларацією ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» з податку на додану вартість за травень 2017 року з додатками № 1, № 5, № 2; податковою декларацією ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» з податку на прибуток підприємства за 2017 рік з додатками АМ, РІ та квитанцією № 2.
Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на час укладення вищевказаних договорів контрагент Позивача - ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНА» був зареєстрованим як платник податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, мав індивідуальний податковий номер, отже, мав право видавати належним чином оформлені податкові накладні, які є підставою для формування Позивачем податкового кредиту.
Таким чином, суд вважає, що господарські відносини між ТОВ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» та ТОВ «УНІВЕРСАЛ КОМПАНІ УКРАЇНИ» носять реальний характер, підтверджуються первинними документами та повним виконанням Сторонами своїх зобов`язань, що, в свою чергу, спростовує висновки Акту перевірки.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 27 лютого 2018 року по справі №802/1853/16-а, навіть факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.
Крім того, відповідно до висновку Верховного Суду в постанові від 27 березня 2018 року по справі №816/809/17, під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти, можливо, і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
Вищенаведена правова позиція Верховного Суду підтверджується, в тому числі, аналогічною правовою позицією Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) в рішенні від 22 січня 2009 року ЄСПЛ зазначив, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.
Також, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2007 року, про порушення Україною статті 1 Першого протоколу у справі «Інтерсплав проти України» (п.37) вказується: «Заявник стверджував, що він сплачував податки відповідно до Закону і ці платежі перевірялись декілька разів державними органами. Він зазначив, що він не несе відповідальності за діяльність інших компаній, у яких він купував металевий брухт, ціна на який включала ПДВ. Обов`язок сплачувати це ПДВ покладався на ці компанії, а не на заявника. Заявник підкреслив, що він не мав ні компетенції, ні можливості контролювати господарську діяльність інших підприємств і ситуація, на яку посилається Уряд, вказує на незадовільну діяльність податкових органів, за які заявник не повинен нести відповідальність. Він далі підкреслював, що численні перевірки його діяльності які здійснювалися податковими органами, не виявили порушень, на підставі яких останні могли б ґрунтувати свої відмови».
Відповідно до п. 38 рішення зазначено: «На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів для запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б указували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».
Також, суд зазначає, що, визнаючи в Акті перевірки господарські операції між позивачем та його контрагентом нереальними, відповідач не вчинив жодних дій щодо повноцінного визнання вказаних правочинів недійсними в судовому порядку, з метою використання вказаних судових рішень в якості належних доказів при оформленні висновків акту податкової перевірки та донарахуванні грошових зобов`язань позивачеві.
В Ухвалі від 06.12.2017р. по справі К/800/6508/17 ВАСУ висловив думку, що лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
В даному випадку, відповідач, ані в акті, ані у відзиві на позов не надав і не навів жодного належного доказу ні факту узгодженості дій позивача з так званим «фіктивним» підприємством з метою незаконного отримання податкових вигод, ні його обізнаності з такими діями постачальника, ні сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов`язань, та, як наслідок, суд вважає, що припущення, вказані відповідачем в акті та відзиві на позов, не можуть слугувати підставою для відмови у праві позивача на податковий кредит.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів та показань свідків.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено що, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, на підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 242-246, 250Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайрім Компані" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 01.08.2019 року.

Суддя В.В. Кальник