Справа № 640/21219/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 травня 2019 року №640/21219/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» (далі також - позивач, Товариство) з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі також - відповідач, Нацкомфінпослуг), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача №2017 від 20.11.2018 "Про анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) позивачу (далі - оскаржуване розпорядження №2017).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2018 відкрито провадження в адміністративній справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.01.2019 залишено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження без задоволення. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.02.2019 залишено клопотання представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про розгляд справи за правилами загального позовного провадження без задоволення.

Позов мотивовано тим, що захід впливу у вигляді анулювання ліцензій ТОВ «Компаньйон Фінанс» застосовано відповідачем з порушенням встановленого порядку; позивач не відмовляв Нацкомфінпослуг у проведенні перевірки та виконав усі пункти вимоги щодо надання документів; застосований оскаржуваним розпорядженням захід впливу суперечить вимогам ч.2 ст.39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; Нацкомфінпослуг анулювала ліцензію позивача на надання послуг з факторингу без проведення перевірки його діяльності на предмет дотримання вимог законодавства при здійснення даного виду господарської діяльності та вийшла за межі повноважень, наданих їй погодженням Державної регуляторної служби України на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив, зазначивши, що ним не було порушено порядок при застосування до позивача заходу впливу, оскільки дія Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, не поширюється на застосування заходів впливу за порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року N 913. Зазначив, що оскаржуване розпорядження винесено у зв`язку з ненаданням позивачем документів, інформації щодо предмету перевірки на письмову вимогу посадових осіб Нацкомфінпослуг, що відповідно до п.8 ч.2 ст.16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» свідчить про відмову ТОВ «Компаньйон Фінанс» у проведенні перевірки відповідачем та стало підставою для анулювання ліцензій позивача.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Інспекційною групою Нацкомфінпослуг, на підставі направлення на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) шляхом проведення перевірки ТОВ «Компаньйон Фінанс» від 12.11.2018 №126/16-4, виданого на підставі звернення фізичної особи ОСОБА_1 (вх. від 01.10.2018 №307/3-4) та з урахуванням погодження Державної регуляторної служби України від 26.10.2018 №10442 на проведення позапланового заходу, вручену позивачу вимогу від 15.11.2018 №126/16-4/1 про надання інформації та документів у строк до 17:00 год. 15.11.2018.

16.11.2018 Нацкомфінпослуг за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), які ліцензуються, складено акт №1412/16-4/2.

Крім того, 16.11.2018 Нацкомфінпослуг складено акт № 1413/16-4/6 про відмову ТОВ «Компаньйон Фінанс» у проведенні перевірки Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Зазначеним актом встановлено ненадання позивачем документів, інформації щодо предмету перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, що свідчить про відмову Товариства у проведенні перевірки Нацкомфінпослуг.

Зокрема, у вказаному акті зафіксовано наступне.

«На Вимогу інспекційної групи Нацкомфінпослуг Товариство 15.11.2018 надало до інспекційної групи Нацкомфінпослуг лист щодо надавання інформації та документів вих. № 4232 від 15 листопада 2018 року до якого додано пояснення та копії документів, прошиті та пронумеровані на 84 аркушах.

Відповідно до пункту 4 Вимоги, Товариство зобов`язано було надати для перевірки інспекційній групі у строк до 17 год. 00 хв. копії банківських виписок, прибуткових касових ордерів, фіскальних чеків, що підтверджують отримання Товариством, на підставі Договору, грошових коштів від громадянки ОСОБА_1 , у період з 06.02.2018 до моменту надання відповіді на дану Вимогу.

Відповідно до письмових пояснень Товариства, наданих на вказану Вимогу, Товариство повідомило про те, що при здійсненні розрахункових операцій з приймання готівки (погашення Позичальником) Товариство застосовує РРО. Згідно з Законом про РРО Товариство передає розрахунковий документ (квитанції) безпосередньо Позичальнику, тобто жодних документів з підписом Позичальника у Товариства не залишається, окрім акту про видачу грошових коштів від 06,02.2018 року, що підписаний позичальником та який, підтверджує, що Позичальник отримав грошові кошти та розрахунковий документ. Відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні надаємо відповідачу позивачем надано прибуткові касові ордери.

Разом з тим до листа-відповіді на Вимогу вих. № 4232 від 15.11.2018 Товариством було додано лише копію одного прибуткового касового ордеру №4716 від 06.03.2018 з копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 4716 від 06.03.2018, що підтверджує отримання Товариством від громадянки ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 2045 гривень в рахунок погашення по договору № 563416 від 06.02.2018. Будь-яких інших копій прибуткових касових ордерів, оскільки Товариство зазначило про надання саме прибуткових касових ордерів, а не одного касового ордера, або письмових пояснень щодо їх відсутності або відмови у їх наданні відповідачу у строк, зазначений у вимозі не надано.

Відповідно до пункту 4 вище вказаної Вимоги, Товариство зобов`язано було надати для перевірки інспекційній групі у строк до 17 год. 00 хв. копії будь-якого листування Товариства із громадянкою ОСОБА_1 (звернення, листи, заяви, скарги, повідомлення, вимоги щодо виконання зобов`язань, тощо надіслані Товариством на адресу громадянки ОСОБА_1 та отримані від останньої, як в електронному так і в паперовому виді, відповіді на такі звернення, листи, заяви, скарги, повідомлення, вимоги щодо виконання зобов`язань, тощо надані Товариством громадянці ОСОБА_1 та отримані Товариством від громадянки ОСОБА_1 ).

Відповідно до письмових пояснень Товариства, наданих на вище вказану Вимогу, Товариство повідомило та надало 15.11.2018 належним чином завірену копію звернення Позичальника від 20.07.2018 про припинення нарахування пені за Кредитним Договором та відповідь Товариства від 02.11.2018 р. про питання прощення (анулювання) заборгованості гр. ОСОБА_1 за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 563416 від 06.02.2018 у зв`язку із скрутним фінансовим становищем, згідно із заявою гр. ОСОБА_1 від 20.07.2018 р. та документів, що були додані до заяви (Посвідчення інваліда війни серія НОМЕР_1 ). Також Товариству на вказану вище Вимогу надано письмові пояснення та копії документів у яких зазначається про те, що станом на 15.11.2018 року між Товариством та Позичальником боргові зобов`язання у розмірі - 6362,70 (шість тисяч триста шістдесят дві гривні 70 копійок) за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №563416 від 06 лютого 2018 року прощено (анульовано) у відповідності до п. п. д п. 164.2.17 ст. 164 Податкового кодексу України та на підставі рішення Протоколу Кредитного комітету ТОВ «Компаньйон Фінанс» № 319 від 02.11.2018 р. Дане рішення було прийнято на підставі звернення Позичальника від 20.07.2018 р., про що позичальника було повідомлено під підпис та надана Довідка від 05.11.2018 р. про відсутність з боку ТОВ «Компаньйон Фінанс» фінансових чи майнових претензій до гр. України ОСОБА_1 , щодо Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 563416 від 06 лютого 2018 року. Додатково Товариством надано Заяву гр. ОСОБА_1 від 05.11.2018 р. про відсутність претензій Товариства з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» (Код ) та, якою вона відкликає усі наявні заяви, скарги, та інші будь-які претензії, які були нею чи її законними представниками подані до організацій незалежно від їх форми власності та підпорядкування (в тому числі в Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг) з питань пов`язаних з умовами Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 563416 від 06.02.2018 року, укладеного між гр. України ОСОБА_1 та ТОВ «Компаньйон Фінанс».

Будь-яких інших, ніж вищезазначених у поясненнях на Вимогу звернень, листів, заяв, скарг, повідомлень, отриманих Товариством від громадянки ОСОБА_1 , Товариством інспекційній групі станом на 15.11.2018 не надано.

Разом з тим, до звернення (вх. від 01.10.2018 № 307/3-4), яке стало підставою для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю), громадянка ОСОБА_1 додала, окрім копії заяви до Товариства від 20.07.2018, яка отримана Товариством 20.07.2018, та яку надано Товариством на Вимогу, також додала копію заяви до Товариства від 08.06.2018, яка отримана Товариством 08.06.2018 та копію заяви до Товариства від 09.07.2018, яка отримана Товариством 09.07.2018, які Товариством на Вимогу не надані. Письмових пояснень щодо відсутності отриманих Товариством від громадянки ОСОБА_1 заяв від 08.06.2018 та від 09.07.2018 або відмови у їх наданні відповідачу у строк, зазначений у Вимозі не надано.

За наслідком ознайомлення з вказаним актом, позивач 19.11.2018 листом за вих. №4240 та датою 19.11.2018 подав до відповідача пояснення, до яких, зокрема, додав копії заяв ОСОБА_1 від 08.06.2018 та від 09.07.2018, відповіді ТОВ «Компаньйон Фінанс» від 21.06.2018.

На підставі акту від 16.11.2018 № 1413/16-4/6, 20.11.2018 відповідачем прийнято розпорядження №2017, яким анульовано ліцензії ТОВ «Компаньйон Фінанс» на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що видана розпорядженням Нацкомфінпослуг від 08.06.2017 №2412 та на надання послуг з факторингу, що видана розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.07.2017 №3245.

Не погоджуючись з вказаним розпорядженням, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлено Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» №2664-III від 12.07.2001 (далі - Закон №2664-III).

Статтею 21 Закону №2664-III встановлено, що державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється:

- щодо ринку банківських послуг та діяльності з переказу коштів - Національним банком України;

- щодо ринків цінних паперів та похідних цінних паперів (деривативів) - Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку;

- щодо інших ринків фінансових послуг - національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.27 Закону №2664-III, одним із основних завдань національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, є захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

За вимогами п.10 ч.1 ст.28 Закону №2664-III, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції, у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Пунктом 8 частини 2 статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» передбачено, що підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є: акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).

Вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги те, що підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження про анулювання ліцензій відповідачем, став акт № 1413/16-4/6 від 16.11.2018 про відмову ТОВ «Компаньйон Фінанс» у проведенні перевірки Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Ненадання позивачем документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування встановлено у зазначеному акті у зв`язку з ненаданням позивачем до листа-відповіді від 15.11.2018 №4232, до якого додані пояснення та копії документів, прошиті та пронумеровані на 84 аркушах, на вимогу Нацкомфінпослуг від 15.11.2018 №126/16-4/1:

- копій прибуткових касових ордерів, окрім одного наданого (№4716 від 06.03.2018), або письмових пояснень щодо їх відсутності або відмови у їх наданні;

- копій заяв ОСОБА_1 від 08.06.2018 та від 09.07.2018, або письмових пояснень щодо їх відсутності або відмови у їх наданні.

Таким чином, Нацкомфінпослуг не заперечується, а матеріалами справи підтверджується, що на вимогу від 15.11.2018 №126/16-4/1 ТОВ «Компаньйон Фінанс» було надано лист-відповідь від 15.11.2018 №4232, який містив пояснення та до якого були додані копії вказаних документів.

Вказане свідчить про відсутність достатніх та обґрунтованих підстав кваліфікувати ненадання позивачем серед інших, доданих до листа №4232 від 15.11.2018, документів прибуткових касових ордерів та копій двох заяв ОСОБА_1 , як відмову Товариства у проведенні перевірки Нацкомфінпослуг.

А, оскільки вказана відмова була підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження про анулювання ліцензій №2017 від 20.11.2018, зазначене розпорядження підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Крім того, за вимогами ст.39 Закону №2664-III, у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Частиною 1 статті 40 Закону №2664-III визначено перелік заходів впливу, які може застосовувати національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, серед яких тимчасове зупинення або анулювання ліцензії на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг (п.4).

Порядок та умови застосування заходів впливу встановлюються законами України та нормативно-правовими актами національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (ч.2 ст.40).

Відповідно до пунктів 1, 10 частини першої статті 28, статей 39 - 42 Закону №2664-III розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, №2319 від 20.11.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за N 2112/22424, затверджено Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги (далі - Положення №2319).

Це Положення визначає порядок провадження у справах про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - справи про правопорушення), механізм прийняття рішень Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг) про застосування заходів впливу та їх оскарження.

Відповідно до пп.4 п.2.1 розділу ІІ Положення №2319, Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу: тимчасово зупиняти (обмежувати) або анулювати (відкликати) ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг.

Вимогами п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5, 4.7, 4.10, 4.11, 4.14, 4.21 розділу IV Положення №2319 передбачено наступне.

Провадження у справі про правопорушення є обов`язковою передумовою застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1 - 9 пункту 2.1 розділу II цього Положення.

Виявлені посадовими особами Нацкомфінпослуг факти порушення законодавства про фінансові послуги викладаються в акті про правопорушення із зазначенням доказів (документів, даних та інформації), що підтверджують факт вчинення порушення законодавства про фінансові послуги, та з посиланням на відповідну норму закону та/або іншого нормативно-правового акта.

Днем початку провадження у справі про правопорушення є дата складання посадовою особою Нацкомфінпослуг акта про правопорушення.

Справу про правопорушення не може бути порушено, а наявна в провадженні справа про правопорушення підлягає закриттю в разі, зокрема, якщо порушення та його наслідки усунені порушником самостійно до застосування заходів впливу, крім випадків, передбачених статтями 41 і 43 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Нацкомфінпослуг як колегіальний орган приймає рішення про застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1, 2, 4 - 9 пункту 2.1 розділу II цього Положення, протягом 60 календарних днів з дня порушення провадження у справі про правопорушення.

До акта про правопорушення долучаються пояснення керівника або уповноваженого представника особи, інші документи, що стосуються справи про правопорушення (далі - матеріали про правопорушення).

Керівник або уповноважений представник особи має право подати на розгляд справи про правопорушення письмові пояснення (заперечення) разом із документами, на яких вони ґрунтуються. Письмові пояснення в обов`язковому порядку долучаються до матеріалів справи про правопорушення.

У випадку розгляду справ про правопорушення, за які передбачено застосування заходів впливу, визначених підпунктами 1, 2, 4 - 9 пункту 2.1 розділу II цього Положення, член Нацкомфінпослуг відповідно до розподілу обов`язків подає матеріали про правопорушення до Нацкомфінпослуг як колегіального органу для розгляду справи про правопорушення. Повідомлення особи про розгляд справи про правопорушення надсилається особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис не пізніше ніж за десять робочих днів до дати розгляду справи про правопорушення.

Керівник або уповноважений представник особи при розгляді справи про правопорушення має право: знайомитися з усіма матеріалами, які є у справі про правопорушення; бути присутнім при розгляді справи про правопорушення; надавати пояснення (у тому числі письмові), заявляти клопотання по суті виявленого порушення.

За результатами розгляду справи про правопорушення Нацкомфінпослуг або уповноважена особа Нацкомфінпослуг приймає одне з таких рішень: про застосування заходу впливу; про закриття справи про правопорушення.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що Положенням № 2319 чітко визначений порядок застосування заходів впливу Нацкомфінпослуг. Зокрема, передбачено, що обов`язковою передумовою застосування заходів впливу, є провадження у справі про правопорушення, яке, в свою чергу, здійснюється з повідомленням особи щодо якої здійснюється розгляд такої справи.

Недотримання зазначених процесуальних вимог нівелює право особи, яка притягається до відповідальності, на захист її прав та інтересів в адміністративному досудовому порядку та зумовлює незаконність рішення контролюючого органу про застосування заходів впливу.

Вказана правова позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 19.09.2018 у справі №815/4569/17, від 28.02.2018 у справі № 826/10418/16.

З матеріалів справи судом встановлено, що приймаючи оскаржуване розпорядження Нацкомфінпослуг не дотримано вищенаведених вимог щодо застосування заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, оскільки не здійснювався розгляд справи про правопорушення відносно позивача, не повідомлялось останнього про такий розгляд, що також є підставою для визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача №2017 від 20.11.2018.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача на розпорядження Нацкомфінпослуг від 11.10.2018 N 1800, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 05.11.2018 за N1260/32712, яким внесено до Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20 листопада 2012 року N 2319, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за N 2112/22424, зміни, зокрема пункт 1.1 розділу I після абзацу другого доповнено новими абзацами третім, четвертим такого змісту:

"Норми цього Положення не застосовуються до правовідносин, що виникають відповідно до Законів України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та "Про ліцензування видів господарської діяльності".

Відповідно до п.4 зазначеного розпорядження, воно набирає чинності з дня його офіційного опублікування.

Згідно з відомостями ІПС «Ліга:Закон», зазначене розпорядження було офіційно опублікуване у виданні «Офіційний вісник України», 2018, N 91 (27.11.2018), ст. 3041.

Таким чином, розпорядження Нацкомфінпослуг від 11.10.2018 N 1800 набуло чинності 27.11.2018, тобто після прийняття оскаржуваного розпорядження відповідача №2017 від 20.11.2018, а тому до спірних правовідносин не застосовується.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача щодо неспіврозмірності наслідлків встановленого відповідачем порушення та наслідків застосування заходів впливу, що не відповідає вимогам ч.2 ст.39 Закону №2664-III та пп.8 ч.2 ст.2 КАС України.

Поряд з вказаним, суд приймає до уваги також те, що оскаржуваним розпорядженням відповідача №2017 від 20.11.2018 анульовано також ліцензію позивача на надання послуг з факторингу, що видана розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.07.2017 №3245.

При цьому, дотримання позивачем вимог законодавства у сфері ринків фінансових послуг щодо надання послуг з факторингу не було предметом перевірки, оскільки таким предметом було дотримання вимог законодавства щодо надання фінансових послуг з питань, викладених у зверненні ОСОБА_1 , з якою Товариством було укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту.

Відповідно до ч.7 ст.19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюють у межах своїх повноважень органи ліцензування шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з абзацом 10 ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Таким чином, зважаючи на те, що дотримання Товариством вимог законодавства у сфері ринків фінансових послуг щодо надання послуг з факторингу не було предметом перевірки, у відповідача були відсутні підстави для анулювання ліцензії позивача на надання послуг з факторингу.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення - визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача №2017 від 20.11.2018 «Про анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) Товариству з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс».

Позивач, в силу положень ч.1 ст.77 КАС України, довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

Відповідач, всупереч вимог частини 2 статті 77 КАС України, не довів відповідність оскаржуваних рішень вимогам ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, належна до сплати сума судового збору за немайнову вимогу (з урахуванням того, що позивачем заявлено одну немайнову вимогу) підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №2017 від 20.11.2018 «Про анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) Товариству з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс».

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» (04080, м.Київ, вул. В.Хвойки, 15/15, ) за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, м.Київ, вул. Б.Грінченка, 3, ) сплачений ним судовий збір у сумі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко