Справа № 580/2092/19
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року справа № 580/2092/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білозірської сільської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Білозірської сільської ради, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Білозірської сільської ради від 28 березня 2019 року № 86-3/VІІ «Про розгляд звернення щодо затвердження технічної документації та надання земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 » яким відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,0 га з передачею нерозподілених (невитребуваних) земельних (паїв) в оренду терміном на 5 років кадастровий номер :01:004:0518 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельку ділянку) гр. ОСОБА_1 в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району, Черкаської області;

- зобов`язати Білозірську сільську раду прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,0 га з передачею нерозподілених (невитребуваних) земельних (паїв) в оренду терміном на 5 років кадастровий номер :01:004:0518 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельку ділянку) гр. ОСОБА_1 в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району, Черкаської області.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що проект землеустрою по наведеній земельній ділянці направлений до відповідача на затвердження, однак своїм рішенням останній безпідставно відмовив у його затвердженні.

На думку позивача така підстава як перебування земельної ділянки у користуванні третьої особи на підставі договору оренди не передбачена вимогами ст. 123 Земельного кодексу України, тому відповідач повинен прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву проти позову не подав, хоча копію позовної заяви з додатками отримав 09.07.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №411.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач 02.01.2019 звернувся до Білозірської сільської ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, площею 12,0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в оренду, терміном на 5 років в адмінмежах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту).

Листом Білозірської сільської ради від 10.01.2019 №48/02-14 позивача повідомлено, що земельна ділянка площею 12,0 га згідно даних Держгеокадастру в Черкаській області знаходиться в державній власності.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду 20 березня 2019 року у справі № 580/194/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2019, визнано протиправною бездіяльність Білозірської сільської ради з розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.01.2019 року щодо прийняття рішення про затвердження технічної документації із землеустрою на сесії Білозірської сільської ради.

Зобов`язано Білозірську сільську раду Черкаського району на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.01.2019 року про затвердження або про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, площею 12,0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в оренду, терміном на 5 років в адмінмежах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту).

За результатами повторного розгляду заяви про затвердження проекту, відповідач прийняв рішення від 28 березня 2019 року № 86-3/VІІ «Про розгляд звернення щодо затвердження технічної документації та надання земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 » яким відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,0 га з передачею нерозподілених (невитребуваних) земельних (паїв) в оренду терміном на 5 років кадастровий номер :01:004:0518 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельку ділянку).

Зі змісту наведеного рішення вбачається, що підставою для відмови в затвердженні проекту землеустрою є те, що вказана земельна ділянка знаходиться в оренді ТОВ «Білозірське-Агро» згідно договору оренди землі, серія та номер: б/н зареєстрований 06.08.2018.

Не погоджуючись з останнім позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до п. ґ ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документації із землеустрою.

За приписами ч. 2 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Абзацом 4 ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

За ч. 17 ст. 186 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Частиною 13 статті 123 Земельного кодексу України визначено, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

В силу положень ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою підлягають погодженню у порядку статей 186, 186-1 Земельного кодексу України, після чого відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Разом з тим, зазначені повноваження орган державної влади чи місцевого самоврядування здійснює у відповідності до вимог законів, не порушуючи права третіх осіб.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998, № 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, з моменту державної реєстрації права оренди земельної ділянки договір оренди вважається укладеним, а орендар набуває права використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, між Черкаською районною державною адміністрацією та ТОВ «Білозірське-Агро» укладено договір від 06.08.2018 оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0518, площею 12 га.

Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано 27.09.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З наведеного вбачається, що на момент звернення позивача із заявою 02.01.2019 до Білозірської сільської ради про затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0518, остання вже перебувала в оренді ТОВ «Білозірське-Агро», тому відповідач не мав достатніх повноважень станом на 28 березня 2019 року повторно передати дану земельну ділянку в оренду позивачу, оскільки Закон України «Про оренду землі» не передбачає одночасного перебування в оренді однієї земельної ділянки у декількох осіб.

При цьому, судом відхиляються твердження позивача про розірвання договору оренди на підставі рішення Черкаського районного суду від 21.05.2019 у справі №707/727/19, оскільки це рішення прийнято в часі пізніше ніж оскаржене позивачем рішення від 28.03.2019 № 86-3/VІІ.

Доказів набрання законної сили вказаним судовим рішенням позивач не надав.

Також, суд з тих самих міркувань відхиляє посилання позивача про розірвання договору оренди на підставі рішення Білозірської сільської ради №89-47/VІІ від 26.06.2019, яке прийнято в часі пізніше.

Отже, ні станом на 02.01.2019, ні станом на 28.03.2019 Білозірська сільська рада не мала достатніх повноважень для затвердження проекту землеустрою позивача на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0518, у зв`язку з її перебуванням в оренді ТОВ «Білозірське-Агро».

Суд також наголошує й на тому, що позивач в своєму позові не порушує питання щодо позбавлення ТОВ «Білозірське-Агро» права оренди земельної ділянки, отже, спір з третьою особою щодо виникнення права оренди земельної ділянки в даній адміністративній справі відсутній. Зазначений спір вирішується в порядку цивільного судочинства в межах цивільної справи №707/727/19.

Отже, виникнення спірних правовідносин обумовлено рішенням відповідача при вирішенні питання, яке в силу законодавчих приписів належить до його виключної компетенції, а тому законність таких дій/рішень (бездіяльності) органу місцевого самоврядування, підлягає перевірці адміністративним судом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В розумінні частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що відмовляючи у затвердженні технічної документації та наданні земельної ділянки в оренду, відповідач діяв у відповідності до вимог закону та наданих йому повноважень, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Останній день строку вирішення спору припадає на 06.09.2019, однак враховуючи, що у період з 19.08.2019 по 23.09.2019 головуючий у справі передував у відпустці, рішення суду прийнято на наступний за вказаною датою робочий день 24.09.2019 на підставі ч. 6 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України згідно вимог якої, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко