Справа № 806/2305/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 вересня 2019 року м. Житомир справа № 806/2305/18

категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши заяву про самовідвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області про визнання протиправними рішення суб"єкта владних повноважень,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправними рішення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, Лавренчук О.В. визначено головуючою суддею у адміністративній справі №806/2305/18.

Рішенням суду від 25 липня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо розгляду заяви ОСОБА_2 від 18.12.2017; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 18.12.2017 та вирішити питання про надання або про відмову ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відділом документального забезпечення суду 15.04.2019 зареєстровано заяву ОСОБА_2 від 12.04.2019 про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень, що прийнято на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.07.2018.

Ухвалою суду від 07 травня 2019 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 в адміністративній справі № 806/2305/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області про визнання протиправними рішення суб"єкта владних повноважень.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року вирішено ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року скасувати. Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_2 в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними дій та бездіяльності Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області - відповідача на виконання рішення суду у справі № 806/2305/18 від 25 липня 2018 року.

Адміністративна справа повернулась до Житомирського окружного адміністративного суду 23 вересня 2019 року.

Головуючою суддею Лавренчук Ольгою Володимирівною 24 вересня 2019 року подано заяву про самовідвід. В обґрунтування заяви зазначено, що суддя Лавренчук О.В. висловила свою думку щодо відсутності підстав для задоволення заяви позивача про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень, що прийнято на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.07.2018. Самовідвід заявлено з мотивів уникнення у майбутньому виникнення сумнівів з боку учасників справи у неупередженості судді щодо розгляду заяви позивача, а також з метою зміцнення та підтримки довіри суспільства до судової влади, уникнення звинувачень в неупередженості судового розгляду цієї справи та забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який сумнів у безсторонності головуючого судді в справі.

За змістом Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі частиною першою статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною четвертою статті 36 КАС України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аналіз зазначеної процесуальної норми свідчить на користь висновку, що метою відводу судді є уникнення будь-яких ситуацій, які б свідчили про зацікавленість у розгляді справи, впливали на об`єктивність під час оцінки обставин справи та прийняття у ній рішення. Відповідно до наведених положень унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду обґрунтованого певними об`єктивними обставинами сумніву щодо його неупередженості. В свою чергу неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Водночас, з метою уникнення у майбутньому виникнення сумнівів з боку учасників справи у неупередженості судді щодо розгляду вказаної справи, а також з метою зміцнення та підтримки довіри суспільства до судової влади, суд зазначає наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У відповідності до положень статей 1, 17 Кодексу суддівської етики, затвердженого V з`їздом суддів України 24.10.2002, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя повинен уникати взаємовідносин, які можуть вплинути на незалежність та неупередженість судді.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, які також ураховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 26 жовтня 1984 року (справа "Де Куббер проти Бельгії") вказано, що "правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться". При цьому Суд звертає увагу на важливість питання довіри, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Приписами частини 3 статті 39 КАС України встановлено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною першою статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 40 КАС України питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

За змістом постанови Верховного Суду України від 31 травня 2017 року, до вирішення суддею питання про відвід (самовідвід) цей суддя не може вчиняти будь-яких інших процесуальних дій, пов`язаних із подальшим рухом заяви.

На підставі викладеного та враховуючи те, що суддя Лавренчук О.В. висловила свою думку щодо відсутності підстав для задоволення заяви позивача про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень, що прийнято на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.07.2018, а також з метою забезпечення права учасників судового процесу на справедливий, неупереджений суд, виключення будь-яких спроб посягань учасників судового процесу у справі на гарантії дотримання судом принципів законності, неупередженості та об`єктивності за результатами розгляду цієї справи, вважає за необхідне відвести суддю Лавренчук О.В. від розгляду адміністративної справи №806/2305/18.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Заяву судді Лавренчук Ольги Володимирівни про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Лавренчук Ольгу Володимирівну від розгляду заяви ОСОБА_2 зареєстрованої відділом документального забезпечення суду 15.04.2019 (датована 12.04.2019) в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними дій та бездіяльності Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області - відповідача на виконання рішення суду у справі №806/2305/18 від 25 липня 2018 року у адміністративній справі №806/2305/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області про про визнання протиправними рішення суб"єкта владних повноважень.

Передати матеріали адміністративної справи №806/2305/18 для визначення головуючого судді в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та у відповідності до положень статті 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Лавренчук