Справа № 521/15154/19
Суддя: Бобуйок І. А.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/362/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.

секретаря судового засідання - Бендери О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Одеської митниці ДФС (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Іваана та Юрія Липи, 21 а) про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил №1002/50000/19 від 04.07.2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 та просила суд: Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №1002/50000/19 від 04 липня 2019 року, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним.

Позивачка зазначає, що 03.04.2019 року начальником Головного управління ДФС в Одеській області було прийнято наказ № 2503 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» () на підставі п.2 ч.7 ст. 346 Митного кодексу України та на підставі доповідної записки заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області Бондаренка А.Б. від 27.03.2019 №252/11/15-32-14-10-05.

Згідно позовної заяви, ОСОБА_1 , діяла за довіреністю та не допустила посадових осіб контролюючого органу до перевірки, що було оформлено актом про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи від 9 квітня 2019 року №359/15- 32-14-10-11/40825989.

У відношенні позивачки було складено протокол про порушення митних правил від 22 квітня 2019 року №1002/50000/19 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 474 МК України - перешкоджання посадовій особі органу доходів і зборів, під час документальної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

04 липня 2019 року Одеською митницею ДФС України було винесено постанову в справі про порушення митних правил №1002/50000/19, якою постановлено:визнати громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.474 Митного кодексу України; та накласти на гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день вчинення правопорушення становить 8500 гривень.

Позивачка вважає, що постанова в справі про порушення митних правил №1002/50000/19 є незаконною, оскільки порушує права позивачки та підлягає скасуванню в повному обсязі, а тому звернулася до суду з адміністративним позовом.

В судове засідання позивачка з`явилася, позов підтримувала та просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надавав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Судом встановлено, що 03.04.2019 року начальником Головного управління ДФС в Одеській області було прийнято наказ № 2503 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» () на підставі п.2 ч.7 ст. 346 Митного кодексу України та на підставі доповідної записки заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області Бондаренка А.Б. від 27.03.2019 №252/11/15-32-14-10-05.

08.04.2019 року робочою групою був здійснений виїзд за юридичною адресою підприємства ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ»: 65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 11.

Згідно ч. 7 ст. 366 МК України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Органами доходів та зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 345 МК України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 347 МК України, посадовим особам органів доходів і зборів під час проведення документальної виїзної перевірки для з`ясування питань, пов`язаних з перевіркою, надається право: здійснювати перевірку грошових, фінансових і бухгалтерських документів, звітів, контрактів, декларацій, калькуляцій, інших документів, які можуть бути пов`язані з операціями із ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або території вільної митної зони, у тому числі інформації, необхідної для з`ясування питань перевірки, яка є в розпорядженні підприємства, що перевіряється, в електронному вигляді; отримувати безоплатно від підприємств, що перевіряються, інформацію, пояснення, письмові довідки з питань, що виникають під час проведення перевірки, копії документів, засвідчені підписом керівника підприємства або уповноваженою ним особою та скріплені печаткою (за наявності.

Уповноважений особі ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» гр. України ОСОБА_1 , яка діє на підставі довіреності підприємства, під підпис було вручено посвідчення на право проведення перевірки від 08.04.2019 №2793/14-10 та вручено копію наказу від 03.04.2019 №2503 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки з 09.04.2019.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , діяла за довіреністю підприємства, та не допустила посадових осіб контролюючого органу до перевірки, що було оформлено актом про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи від 9 квітня 2019 року №359/15- 32-14-10-11/40825989.

Згідно ч. 7 ст. 349 МК України, у разі відмови керівника підприємства або уповноваженої ним особи розписатися в посвідченні на право проведення перевірки посадовими особами органу доходів і зборів складається акт, який засвідчує факт відмови. Акт про відмову від підпису в посвідченні на право проведення перевірки є підставою для початку проведення такої перевірки.

У зв`язку з чим, керуючись вимогами ч. 7 ст. 349 МК України, комісією ГУ ДФС в Одеській оласті було складено акт про відмову в допуску до проведення документальної позапланової перевірки дотримання ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» вимог законодавства України з питань державної митної справи від 09.04.2019 року за №359/15-32-14-10-11/40825989.

Таким чином, враховуючи, що під час проведення позапланової документальної перевірки, уповноваженою особою ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» гр. України Гуменюк А.В., яка діє за довіреністю вказаного підприємства було відмовлено у наданні робочій групі документів , необхідних для проведення зазначеної перевірки, позивачка не виконала свої обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 350 МК України, перешкодила посадовій особі органу доходів та зборів під час проведення нею митного контролю; не виконала вимог під час проведення документальної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної служби, чим вчинила порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 474 МК України.

У відношенні позивачки було складено протокол про порушення митних правил від 22 квітня 2019 року №1002/50000/19 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 474 МК України - перешкоджання посадовій особі органу доходів і зборів, під час документальної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

04 липня 2019 року Одеською митницею ДФС України було винесено постанову в справі про порушення митних правил №1002/50000/19, якою постановлено:визнати громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.474 Митного кодексу України; та накладено на гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день вчинення правопорушення становить 8500 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Частиною 4 статті 529 МК України встановлено, що скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З змісту ст. 9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стосовно тверджень позивачки, що їй не було делеговано повноважень посадової особи підприємства ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ- ІНВЕСТ», суд роз`яснює позивачці, що нею не було надано ніяких доказів, того яка посадова особа підприємства делегувала їй повноваження представництва цього підприємства, і якими правами та обов`язками вона була наділена, коли вона не допустила представників ГУ ДФС України в Одеській області.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 160 КАС України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. ч. 2, 8 ст. 79 КАС України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Стосовно тверджень позивачки, що її було неналежним чином та не своєчасно повідомлено про розгляд справи про порушення митних правих №1002/50000/19 від 04 липня 2019 року, суд не приймає дані доводи, оскільки позивачка у судовому засіданні підтвердила, що була повідомлена про розгляд справи про порушення митних правих №1002/50000/19 від 22 квітня 2019 року, яке мало відбутись 03 травня 2019 року, також, позивачка у своєму позові зазначила, що була повідомлена про розгляд справи про порушення митних правих №1002/50000/19, яке мало відбутись 03 травня 2019 року, оскільки подала клопотання про відкладення розгляд справи про порушення митних правих №1002/50000/19 від 22.04.2019 року, яке мало відбутись 03 травня 2019 року.

Одеською митницею ДФС було відкладено розгляд справи №1002/50000/19 від 22.04.2019 року на 04.07.2019 року, проте позивачка не прибула в зазначену дату до Одеської митницею ДФС для дачі пояснень. У судовому засіданні позивачка зазначила, що вона не могла з`явитись, оскільки в Одеському окружному адміністративному суді розглядалася адміністративна справа ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ- ІНВЕСТ» до ГУ ДФС Одеської області про скасування наказу № 2503 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» () на підставі п.2 ч.7 ст. 346 Митного кодексу України, а тому позивачка вважає, що до вирішення вищевказаної справи Одеський окружним адміністративним судом, справа про порушення митних правил №1002/50000/19 від 22.04.2019 року стосовно ОСОБА_1 розглядатися не може, то суд вважає дану причину неявки неповажною, а тому суд вважає, що Одеська митниця ДФС мала право розглядати 04.07.2019 року справу про порушення митних правил №1002/50000/19 від 22.04.2019 року стосовно ОСОБА_1 без її присутності.

Справу Одеською митницею ДФС було розглянуто без присутності ОСОБА_1 , в порядку передбаченому ч. 4 ст. 526 МК України, так як про дату, час та місце розгляду справи вона була своєчасно та належним чином повідомлена, та від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Таким чином, враховуючи, що під час проведення позапланової документальної перевірки, уповноваженою особою ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» гр. України Гуменюк А.В., яка діє за довіреністю вказаного підприємства було відмовлено у наданні робочій групі документів , необхідних для проведення зазначеної перевірки, позивачка не виконала свої обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 350 МК України, перешкодила посадовій особі органу доходів та зборів під час проведення нею митного контролю; не виконала вимог під час проведення документальної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної служби, чим вчинила порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 474 МК України.

Ст. 20 КАС України вказано, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Виходячи з вказаного суд відмовляє позивачу у визнанні протиправною та скасуванні постанови № №1002/50000/19 від 04 липня 2019 року.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Керуючись ст.ст. 336, 345, 349, 350 МК України, ст.ст. 7, 11, 247 КУпАП, ст.ст. 6, 9, 14, 77, 159, 162, 242, 271, 272, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Одеської митниці ДФС (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Іваана та Юрія Липи, 21 а) про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил №1002/50000/19 від 04.07.2019 року - залишити без задоволення.

Постанову Одеської митниці Одеської митниці Державної фіскальної служби в справі про порушення митних правил №1002/50000/19 від 04 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачуваних ст. 474 Митного кодексу України - залишити без змін

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: І.А. Бобуйок