Справа № 817/3212/14
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/6416/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В, Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційні скарги Дочірнього підприємства "М`ясокомбінат "Зоря", Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року у справі № 817/3212/14 за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "М`ясокомбінат "Зоря" до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області про скасування податкових повідомлень - рішень,-

суддя в 1-й інстанції Дорошенко Н.О.,

час ухвалення рішення 05.03.2015 року, 14:00 год,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Дочірнє підприємство «М`ясокомбінат «Зоря» з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Рівненському районі ГУ Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.05.2014 № про сплату штрафної санкції в сумі 30 726 732,54 грн. за порушення норм з регулювання обігу готівки; від 22.05.2014 № по податку на прибуток на суму 1 903 682,00 грн.; від 22.05.2014 № по податку на додану вартість на суму 1 642 387,00 грн.; від 22.05.2014 № про сплату штрафної санкції в сумі 40 800,00 грн. за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; від 22.05.2014 № 702 по податку на доходи фізичних осіб на суму 2 287,13 грн., які прийняті на підставі акта позапланової виїзної перевірки від 07.04.2014 № 21/22-141/32679858.

В обґрунтування позову позивач заперечує висновки перевірки про порушення п.135.1, п.135.2, п.135.4 ст.135 Податкового кодексу України щодо заниження доходу від реалізації м`ясних виробів та субпродуктів за 2012 рік на суму 1492724,00 грн. Вважає неправомірним визначення суми заниженого доходу по результатах аналізу між даними служби ветеринарної медицини щодо виписаних ветеринарних свідоцтв на продукцію ДП «М`ясокомбінат «Зоря», та даними бухгалтерського обліку підприємства, із застосуванням у розрахунках середніх цін.

Також позивач вказує на безпідставність висновку перевірки про порушення п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, а саме не оприбуткування готівки в касі підприємства на загальну суму 6 144 195,02 грн., що спричинило заниження доходу підприємства на загальну суму 5 120 162,00 грн. Зазначає, що касирами підприємства не було дотримано вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо правильного оформлення інкасації проведеної по РРО виручки, отриманої від реалізації за готівку товарів невласного виробництва, однак вважає, що такі дії фактично не є порушенням п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, оскільки всі фактично отримані суми готівки були оприбутковані.

Обгрунтовуючи неправомірність висновку про порушення п.2.11, п.3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні та донарахування 1016,03 грн. податку на доходи фізичних осіб, позивач зазначає, що до авансових звітів долучені касові чеки, які підтверджують проведення готівкових розрахунків підзвітними особами на суму 5757,44 грн., однак за збігом часу деякі дані, зазначені в таких платіжних документах, неможливо ідентифікувати візуально. Разом з тим, на час оформлення касових операцій оригінали первинних документів містили повні дані про зміст господарської операції, а втрата якості оригіналів документів відбулась в силу непереборних обставин.

З аналогічних підстав позивач заперечує порушення п.9 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо незабезпечення щоденного друкування на реєстраторі розрахункових операцій фіскальних звітних чеків в кількості 120 випадків, оскільки фактично звітні чеки друкувались, однак внаслідок погіршення якості паперу та знищення видрукуваних на них даних під впливом зовнішніх природних факторів, дані, що були зазначені в платіжних документах, неможливо ідентифікувати візуально.

Крім цього, позивач вважає неправомірним висновок перевірки про порушення пп.139.1.12 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, а саме зайвого віднесення до валових витрат в 2-4 кварталах 2011 року суми коштів 114090,00 грн., сплачених фізичним особам-підприємцям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що перебували на спрощеній системі оподаткування, за надані транспортні послуги та виготовлення рекламної продукції. Зазначає, що фактично у вказаному періоді така сума коштів по підприємцях до складу витрат не відносилась.

Позивач зауважує, що досліджуючи витрати підприємства, податковий інспектор мав би описати фактичний стан витрат підприємства. Зокрема, згідно облікових даних підприємства за період з 01.04.2011 по 31.12.2011 на загальновиробничі витрати було віднесено 3123426,7 грн., в той же час по податковій декларації з податку на прибуток включено лише 2924864,00 грн. Аналогічно і по витратах на збут, які по обліку становлять 2199069,69 грн., а включено до складу валових витрат по податковій декларації 1060031,00 грн. За даними обліку адміністративні витрати складають 1282616,00 грн., а до декларації включено лише 842005,00 грн. Вищевказане свідчить про те, що фактично протягом 2011 року валові витрати підприємства були не завищені, а занижені. В 2012 році до складу валових витрат не включено відсотки по кредитах в сумі 466912,35 грн., адміністративних витрат включено лише в сумі 850531,00 грн., тоді як фактичні становлять 1288838,45 грн., включено витрат на збут в сумі 1528785,00 грн., а фактичні витрати становлять 1761529,89 грн., загальновиробничі витрати взагалі не включені, тоді як вони становлять 3222541,40 грн., що підтверджується відповідними оборотно-сальдовими відомостями.

Позивачем не заперечується заниження валового доходу за 2012 рік на суму 1171209,00 грн. внаслідок не включення суми 58508,51 грн. умовно нарахованих відсотків за користування фінансовою допомогою, отриманою платником податку в звітному періоді, що залишається не повернутою на кінець такого періоду, від ТОВ «Ярош Траст», та суми 1112700,00 грн. поворотної фінансової допомоги, отриманої в звітному періоді від ОСОБА_4 , що залишається не повернутою на кінець звітного періоду. Однак позивач зазначає, що необхідно врахувати допущені працівниками бухгалтерії порушення, що полягають в заниженні валових витрат, які під час перевірки ревізором не описані. Якщо вказані витрати об`єктивно врахувати, то сума зобов`язань з податку на прибуток, визначена на підставі описаних вище порушень, фактично дорівнює нулю.

З наведених підстав позивач вважає відсутніми підстави для донарахування грошових зобов`язань.

Ухвалою суду від 25.12.2014 прийнято відмову позивача від адміністративного позову в частині позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.05.2014 № та провадження в цій частині закрито (а.с.100,101 т.2).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 5.03.2015 року позов задоволено частково, а саме :

Податкове повідомлення-рішення від 22.05.2014 № про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на прибуток визнано протиправним та скасовано в частині основного платежу в сумі 339713,00 грн., в частині штрафних (фінансових) санкцій в сумі 78369,00 грн., в загальній сумі 418082,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 22.05.2014 № про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість визнано протиправним та скасовано в частині основного платежу в сумі 298546,00 грн., в частині штрафних (фінансових) санкцій в сумі 74637,00 грн., в загальній сумі 373183,00 грн.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою податкова інспекція та підприємство звернулись з апеляційними скаргами.

В апеляційній скарзі апелянт - Державна податкова інспекція у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена із порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що контролюючий орган правомірно керуючись ст.83,85 Податкового кодексу України зробив висновок про те, що відбулися господарські операції по реалізації м`яса та м`ясопродуктів, які не відображені в бухгалтерському обліку.

Крім того до перевірки не надано жодних документів, які б дозволили зробити висновок про заниження витрат в податковому обліку підприємства та правильність їх формування.

Просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт - Дочірнє підприємство "М`ясокомбінат "Зоря" зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена із порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що під час перевірки не встановлено жодного випадку, коли сума готівки, що проведена по РРО від реалізації продукції невласного виробництва не була б облікована в книзі обліку розрахункових операцій, а тому фактично відсутнє порушення в обліку готівкових коштів.

Апелянт зауважує, що досліджуючи витрати підприємства, податковий інспектор мав би описати фактичний стан витрат підприємства. Зокрема, згідно облікових даних підприємства за період з 01.04.2011 по 31.12.2011 на загальновиробничі витрати було віднесено 3123426,7 грн., в той же час по податковій декларації з податку на прибуток включено лише 2924864,00 грн. Аналогічно і по витратах на збут, які по обліку становлять 2199069,69 грн., а включено до складу валових витрат по податковій декларації 1060031,00 грн. За даними обліку адміністративні витрати складають 1282616,00 грн., а до декларації включено лише 842005,00 грн. Вищевказане свідчить про те, що фактично протягом 2011 року валові витрати підприємства були не завищені, а занижені. В 2012 році до складу валових витрат не включено відсотки по кредитах в сумі 466912,35 грн., адміністративних витрат включено лише в сумі 850531,00 грн., тоді як фактичні становлять 1288838,45 грн., включено витрат на збут в сумі 1528785,00 грн., а фактичні витрати становлять 1761529,89 грн., загальновиробничі витрати взагалі не включені, тоді як вони становлять 3222541,40 грн., що підтверджується відповідними оборотно-сальдовими відомостями.

Просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В судовому засідання задоволено клопотання відповідача та замінено Державну податкову інспекцію у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області на Головне управління ДФС у Рівненській області.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до переконання, що вони не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що ветеринарне свідоцтво не є первинним документом, який підтверджує факт здійснення господарської операції з реалізації продукції, а факт отримання ДП «М`ясокомбінат «Зоря» ветеринарного свідоцтва на будь-яку партію продукції не можна вважати господарською операцією в розумінні закону, тобто дією або подією, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Акт перевірки від 07.04.2014 № 21/22-141/32679858 в частині досліджуваного порушення не відповідає вимогам законодавства, позаяк не містить покликання на жоден первинний або інший документ, який зафіксований в бухгалтерському та податковому обліку платника податків. Аналогічно, не підтверджені відповідними первинними документами й розрахунки, наведені в додатку до акта перевірки (а.с.52-53 т.1), а тому визначення документальною перевіркою суми 1492724,00 грн. заниженого доходу (по ветеринарних свідоцтвах) не підтверджене належними та допустимими доказами, а тому податкове повідомлення-рішення № від 22.05.2014 в частині збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 313472,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 78369,00 грн. є протиправним та підлягає до скасування, а адміністративний позов в цій частині слід задовольнити. Крім того досліджуване порушення вплинуло на висновок контролюючого органу про заниження позивачем податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що з наведених вище підстав мало наслідком необґрунтоване донарахування грошового зобов`язання з ПДВ в сумі 298546,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 74637,00 грн. (розрахунок а.с.62-63 т.5), а тому податкове повідомлення-рішення від 22.05.2014 № по податку на додану вартість в зазначеній частині є протиправним.

Відповідно до приписів чинного законодавства, в разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО кошти вважаються оприбуткованими в разі здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО. При цьому суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах, а тому так , як ДП "М`ясокомбінат "Зоря" не було дотримано установленого порядку оприбуткування грошових коштів, то висновок контролюючого органу щодо встановленого документальною перевіркою не оприбуткування коштів в сумі 6144195,02 грн. (5120162,00 грн., ПДВ 1024033,00 грн.) є обґрунтованим і податкове повідомлення-рішення від 22.05.2014 № в зазначеній частині є правомірним.

Крім того є обґрунтованим визначення ДП "М`ясокомбінат "Зоря" грошового зобов`язання з податку на додану вартість по операціях з реалізації товарів через касовий апарат кінцевому споживачу в сумі 1024033,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 245171,00 грн. згідно з розрахунком (а.с.62 т.5), а податкове повідомлення-рішення від 22.05.2014 № в зазначеній частині-правомірним та податкове повідомлення-рішення від 22.05.2014 № в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій за не оприбуткування (неповне оприбуткування) у касі готівки в сумі 30720975,10 грн. згідно з розрахунком (а.с.54 т.4).

Податкове повідомлення-рішення від 22.05.2014 № в частині визначення ДП "М`ясокомбінат "Зоря" грошового зобов`язання з податку на прибуток за заниження доходів від поворотної фінансової допомоги в сумі 245954,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 61488,00 грн. згідно з розрахунком (а.с.53 т.4) є правомірним, підстави для його скасування відсутні.

Висновок контролюючого органу про завищення ДП "М`ясокомбінат "Зоря" рядка 06.1 ЗВ "Загальновиробничі витрати" податкових декларацій з податку на прибуток за ІІ-ІV квартали 2011р. на загальну суму 114090,00 грн. не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду адміністративної справи, а тому є не обґрунтованим визначення ДП "М`ясокомбінат "Зоря" грошового зобов`язання з податку на прибуток за завищення витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, в сумі 26241,00 грн. згідно з розрахунком (а.с.53 т.4) і податкове повідомлення-рішення від 22.05.2014 № в зазначеній частині є протиправними.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Дочірнє підприємство "М`ясокомбінат "Зоря" зареєстроване як юридична особа Рівненською районною державною адміністрацією 25.11.2003, , взяте на податковий облік 03.12.2003, станом на 01.04.2014 перебувало на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області. Види діяльності згідно з довідкою про включення до ЄДРПОУ: виробництво м`яса; виробництво м`ясних продуктів; виробництво хліба та хлібобулочних виробів; оптова торгівля м`ясом та м`ясними продуктами; вантажний автомобільний транспорт (а.с.44 т.1).

З 11.03.2014 по 31.03.2014 уповноваженими особами Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області проведено позапланову виїзну перевірку Дочірнього підприємства "М`ясокомбінат "Зоря" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.04.2011 по 31.12.2012.

Результати перевірки оформлені актом від 07.04.2014 № 21/22-141/32679858 (а.с.14-42 т.1), відповідно до висновків якого встановлено порушення (співвідносно до позовних вимог):

абз.7 пп.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.135.1, п.135.2, п.135.4, п.135.5, пп.135.5.4, пп.135.5.5 п.135.5 ст.135, пп.139.1.9, пп.139.1.12 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, в загальній сумі 1762982,00 грн., у тому числі: ІІ квартал 2011р. в сумі 54365,00 грн., ІІІ квартал 2011р. в сумі 414992,00 грн., ІV квартал 2011р. в сумі 730825,00 грн., І квартал 2012р. в сумі 238989,00 грн., ІІ квартал 2012р. в сумі 60252,00 грн., ІІІ квартал 2012р. в сумі 8879,00 грн., ІV квартал 2012р. в сумі 254680,00 грн.;

п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 1322579,00 грн., у тому числі: за травень 2011р. в сумі 15421,00 грн., за червень 2011р. в сумі 27933,00 грн., за липень 2011р. в сумі 43432,00 грн., за вересень 2011р. в сумі 312711,00 грн., за жовтень 2011р. в сумі 304830,00 грн., за листопад 2011р. в сумі 206500,00 грн., за грудень 2011р. в сумі 109992,00 грн., за січень 2012р. в сумі 98363,00 грн., за лютий 2012р. в сум 61191,00 грн., за березень 2012р. в сумі 67212,00 грн., за квітень 2012р. в сумі 22042,00 грн., за травень 2012р. в сумі 21651,00 грн., за червень 2012р. в сумі 11220,00 грн., за липень 2012р. в сумі 4063,00 грн., за жовтень 2012р. в сумі 3081,00 грн., за грудень 2012р. в сумі 12537,00 грн.;

п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, а саме: не оприбуткування готівки в касі підприємства на загальну суму 6144195,02 грн.;

п.2.11, п.3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320, а саме: проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на суму 5757,44 грн.;

пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.2.11, пп.164.2.17 п.164.2, п.164.5 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.172 Податкового кодексу України, а саме: не утриманий і не перерахований до бюджету в повному обсязі податок на доходи фізичних осіб в сумі 1016,03 грн., у тому числі: за ІІІ квартал 2011р. в сумі 226,95 грн., за ІV квартал 2011р. в сумі 789,08 грн.;

п.176.2 "б" ст.176 Податкового кодексу України, п.3.2, п.3.3, п.3.4, п.3.5, п.3.6, п.3.7 ст.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 № 1020, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 за № 46/18784, а саме: в довідках форми 1-ДФ за ІІ-ІV квартали 2011р., І-ІV квартали 2012р. не зазначені реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Державною податковою інспекцією у Рівненському районі Головного управління Міндоходів у Рівненській області на підставі акта перевірки від 07.04.2014 № 21/22-141/32679858 прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 22.05.2014 № про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість на суму 1642387,00 грн., у тому числі за основним платежем 1322579,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 319808,00 грн.,

від 22.05.2014 № про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств на суму 1903682,00 грн., у тому числі за основним платежем 1762982,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 140700,00 грн.,

від 22.05.2014 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 30726732,54 грн.,

від 22.05.2014 № 702 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 2287,13 грн., у тому числі за основним платежем 1016,03 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1271,10 грн. (а.с.55,57,58,59 т.).

Позивач використав процедуру адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, за результатами якої скарги платника податків частково задоволені (а.с.92-95).

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України відповідає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІУ підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В статті 1 цього Закону визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; а первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Серед основних первинних документів бухгалтерського обліку, що прямо вказують на факт здійснення господарської операції з продажу товару, є накладна, податкова накладна, акт прийому-передачі, банківські документи про зарахування коштів на рахунок підприємства за товар, касовий документ про оприбуткування готівки в касу підприємства.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про ветеринарну медицину» від 25.06.1992 №2498-ХІІ ветеринарне свідоцтво - разовий документ, виданий державним інспектором ветеринарної медицини, що підтверджує ветеринарно-санітарний стан партії тварин, продуктів тваринного походження, репродуктивного матеріалу, біологічних продуктів, кормів тваринного та рослинного походження, включаючи обов`язкове зазначення результатів лабораторних досліджень та ветеринарно-санітарного статусу території (потужності) походження, а для тварин - засвідчення проведення вакцинації та діагностичних досліджень.

Відповідно до п.6 ст. 32 Закону України «По ветеринарну медицину» рішення про видачу або відмову у видачі ветеринарних документів приймається не пізніше ніж через місяць з дати надходження документів на розгляд.

Відповідно до п.2.1 Порядку видачі ветеринарних документів, затвердженого наказом Державного комітету ветеринарної медицини України від 13.04.2009 №85, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.06.2009 за N 519/16535, в редакції, чинній на час виникнення відповідних правовідносин (далі Порядок № 85), розгляд питання про видачу ветеринарного документа здійснюється за ініціативою заявника або уповноваженої ним особи.

З цією метою державним інспекторам ветеринарної медицини або уповноваженим чи ліцензованим лікарям ветеринарної медицини подаються документи, що підтверджують ветеринарно-санітарний стан товару і благополуччя місцевості його походження (ветеринарні документи, експертні висновки державних лабораторій ветеринарної медицини).

Відповідно до п.2.2. Порядку № 85 підставою для видачі ветеринарного документа є безпосередній огляд товару.

Відповідно до п.2.3. Порядку № 85 ветеринарні документи дійсні для пред`явлення до відправлення протягом 5 днів і до кінця транспортування й строків реалізації товарів при дотриманні умов зберігання та правил перевезення.

Згідно п.3.1. Порядку № 85 посадова особа при видачі ветеринарного документа засвідчує тільки те, у чому особисто переконана, або те, що підтверджується іншими ветеринарними документами встановленої форми, виданими ветеринарними фахівцями, що мають право на оформлення цих документів.

Відповідно до п.3.2. Порядку № 85 при відправленні товарів чи при переміщенні тварин авто мобільним транспортом ветеринарний документ передається водію (експедитору) як додаток до товарно-транспортних документів з подальшою передачею його одержувачу в пункті призначення.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ветеринарне свідоцтво не є первинним документом, який підтверджує факт здійснення господарської операції з реалізації продукції, а факт отримання ДП «М`ясокомбінат «Зоря» ветеринарного свідоцтва на будь-яку партію продукції не можна вважати господарською операцією в розумінні закону, тобто дією або подією, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

В перевіреному періоді ДП "М`ясокомбінат "Зоря" здійснювало торгівлю продукцією власного виробництва та товарами інших виробників.

Розрахункові операції за готівкові кошти при реалізації товарів власного виробництва проводились через касу підприємства з оформленням прибуткових касових ордерів, що відповідає п.1 ст.9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР від 06.07.1995.

Розрахункові операції за готівкові кошти при реалізації товарів невласного виробництва проводились через зареєстрований належним чином РРО марки Mini 500.02 МЕ фіскальний номер , заводський номер ПБ 57517117, господарська одиниця - каса підприємства.

Згідно з прибутковими касовими ордерами та чеками РРО, наданими до перевірки, ДП "М`ясокомбінат "Зоря" отримувало доходи від продажу товарів "кінцевим споживачам з окремим номером", проте реалізація товарів в даному випадку не оформлялась видатковими та податковими накладними. Вартість товарів в даному випадку не включалась до складу доходів від продажу товарів (відсутні видаткові накладні, оформлені на кінцевих споживачів з окремими номерами) та до складу обсягу продажу по ПДВ (відсутні податкові накладні, оформлені на кінцевих споживачів з окремими номерами).

Щодо доводів апелянта-позивача, що під час перевірки не встановлено жодного випадку, коли сума готівки, що проведена по РРО від реалізації продукції невласного виробництва не була б облікована в книзі обліку розрахункових операцій, а тому фактично відсутнє порушення в обліку готівкових коштів, колегія суддів зазначає наступне.

В акті перевірки (арк. акта 51 а.с.39 т.1) зазначено, що відповідно до фіскального звітного чека РРО № 359 від 13.05.2011 сума продажу готівкою складає 11083,49 грн., проведена операція "службова видача" готівкових коштів у розмірі 11083,49 грн., а в касу підприємства дана сума готівкових коштів не оприбуткована.

В цей же день 13.05.2011 відповідно до фіскального звітного чека РРО № 360 сума продажу готівкою складає 472,80 грн., проведена операція "службова видача" готівкових коштів у розмірі 472,80 грн., а в касу підприємства дана сума готівкових коштів не оприбуткована.

Доводи позивача, наведені в письмовому поясненні (а.с.139-147 т.1) про те, що за 13.05.2011 зазначена сума була оприбуткована по прибутковому касовому ордеру № 1759 як готівка, отримана від кінцевого споживача, не відповідають обставинам справи та спростовуються доказами, наданими самим позивачем. Так, по касовій книзі за 13.05.2011 відображено 16 записів про надходження грошових коштів, з них від кінцевого споживача - - 9 записів, при цьому сума, відображена в прибутковому ордері № 1759, становить 48761,30 грн. (а.с.151,152 т.1).

Також перевіркою встановлено, що відповідно до фіскального звітного чека РРО №367 від 27.05.2011 сума продажу готівкою складає 81219,29 грн., яка складається з наступних фіскальних чеків: № 1010 на суму 40903,79 грн., № 1011 на суму 40064,22 грн., № 1012 на суму 251,28 грн.; проведена операція "службова видача" готівкових коштів у розмірі 81219,29 грн., а в касу підприємства оприбутковано згідно прибуткового касового ордера №1905 від 27.05.2011 кошти в сумі 251,28 грн., тобто в касу підприємства не оприбутковано готівкових коштів в розмірі 80968,01 грн.

Доводи позивача про те, що зазначену перевіряючим суму було фактично оприбутковано по прибуткових касових ордерах № 1905, № 1908, № 1907, не відповідають обставинам справи, оскільки по касі підприємства за 27.05.2011 відображено надходження від кінцевого споживача за прибутковими касовими ордерами № 1905 на суму 251,28 грн., №1907 - 4043,57 грн., № 1908 - 76924,44 грн., в той час як по фіскальних чеках відображені суми 40903,79 грн., 40064,22 грн., 251,28 грн. (а.с.153-155 т.1).

За аналогічних обставин документальною перевіркою встановлено, що за операціями "службова видача" (інкасація готівки) відповідно до Z-звітів:

№ 371 від 07.06.2011 сума виданої готівки 218700,56 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 51100,76 грн., сума не оприбуткованих коштів - 167599,80 грн.;

№ 393 від 06.07.2011 сума виданої готівки 220760,81 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 31344,6 грн., сума не оприбуткованих коштів 189416,21 грн.;

№ 413 від 21.07.2011 сума виданої готівки 139315,65 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 69116,85 грн., сума не оприбуткованих коштів 70198,80 грн.;

№ 419 від 29.07.2011 сума виданої готівки 977,33 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 977,33 грн.;

№ 455 від 07.09.2011 сума виданої готівки 164639,48 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 164639,48 грн.;

№ 457 від 08.09.2011 сума виданої готівки 315183,57 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 201239,09 грн., сума не оприбуткованих коштів 113944,48 грн.;

№ 458 від 09.09.2011 сума виданої готівки 151600,05 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 151600,05 грн.;

№ 464 від 15.09.2011 сума виданої готівки 159828,05 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 301,28 грн., сума не оприбуткованих коштів 159526,77 грн.;

№ 467 від 20.09.2011 сума виданої готівки 157815,00 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 157815,00 грн.;

№ 469 від 22.09.2011 сума виданої готівки 205028,02 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 205028,02 грн.;

№ 471 від 26.09.2011 сума виданої готівки 763258,28 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 763258,28 грн.;

№ 473 від 28.09.2011 сума виданої готівки 160451,27 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 160451,27 грн.;

№ 476 від 03.10.2011 сума виданої готівки 406162,58 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 406162,58 грн.;

№ 477 від 03.10.2011 сума виданої готівки 135221,06 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 135221,06 грн.;

№ 488 від 17.10.2011 сума виданої готівки 682966,78 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 682966,78 грн.;

№ 490 від 20.10.2011 сума виданої готівки 240305,01 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 240305,01 грн.;

№ 494 від 31.10.2011 сума виданої готівки 364326,06 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 364626,06 грн.;

№ 495 від 01.11.2011 сума виданої готівки 150990,08 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 113104,17 грн., сума не оприбуткованих коштів 37885,91 грн.;

№ 496 від 01.11.2011 сума виданої готівки 204,19 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 204,19 грн.;

№ 497 від 02.11.2011 сума виданої готівки 34500,00 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 34500,00 грн.;

№ 500 від 04.11.2011 сума виданої готівки 312,88 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 312,88 грн.;

№ 502 від 08.11.2011 сума виданої готівки 191907,39 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів191907,39 грн.;

№ 503 від 14.11.2011 сума виданої готівки 146824,80 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 146824,80 грн.;

№ 505 від 17.11.2011 сума виданої готівки 301971,38 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 301971,38 грн.;

№ 507 від 23.11.2011 сума виданої готівки 164522,90 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 164522,90 грн.;

№ 509 від 28.11.2011 сума виданої готівки 459874,88 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 214760,77 грн., сума не оприбуткованих коштів 245114,11 грн.;

№ 510 від 29.11.2011 сума виданої готівки 60369,36 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 60369,36 грн.;

№ 511 від 29.11.2011 сума виданої готівки 385,09 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 385,09 грн.;

№ 512 від 30.11.2011 сума виданої готівки 164909,35 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 109909,00 грн., сума не оприбуткованих коштів 55000,35 грн.;

№ 514 від 06.12.2011 сума виданої готівки 165,07 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 165,07 грн.;

№ 516 від 14.12.2011 сума виданої готівки 95684,99 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 95684,99 грн.;

№ 518 від 20.12.2011 сума виданої готівки 810212,78 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 418571,90 грн., сума не оприбуткованих коштів 391640,88 грн.;

№ 519 від 20.12.1011 сума виданої готівки 209,35 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 209,35 грн.;

№ 520 від 23.12.2011 сума виданої готівки 172251,57 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів172251,57 грн.;

№ 537 від 07.02.2012 сума виданої готівки 19283,52 грн., сума оприбуткованих готівкових коштів в касу підприємства 0 грн., сума не оприбуткованих коштів 19283,52 грн.

Загальна сума не оприбуткованих коштів складає 6 144 195,02 грн.

Колегія суддів прийшла до висновку, що доводи позивача не спростовують вищевказаного порушення, позаяк дослідженням наданих позивачем сторінок касової книги за відповідні дати, прибуткових касових ордерів та фіскальних чеків фактично підтверджується не оприбуткування у встановленому порядку грошових коштів в сумах, встановлених документальною перевіркою (а.с.151-250 т.1, а.с.1-84 т.2), тобто спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до п.135.2 ст.135 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з пп.135.3.1 п.135.4 ст.135 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов`язань, та включає:

дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу.

За встановлених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає обгрунтованим визначення ДП "М`ясокомбінат "Зоря" грошового зобов`язання за заниження доходу від реалізації товарів кінцевим споживачам в загальній сумі 1177316,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 844,00 грн. згідно з розрахунком (а.с.53 т.4).

Відповідно до приписів п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний, зокрема:

вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів;

подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 46.1 ст.46 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань.

Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

За змістом п.46.2 ст.46 Податкового кодексу України платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність (крім малих підприємств) у порядку, передбаченому для подання податкової декларації.

Відповідно до пп.47.1.1 п.47.1 ст.47 Податкового кодексу України відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть:

юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи.

Згідно з п.49.2 ст.49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Відповідно до п.50.1ст.50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" N 996-XIV від 16.07.1999, зі змінами та доповненнями, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів зазначає, що платник податків є відповідальним за достовірність задекларованих в податковій звітності обов`язкових показників, які грунтуються на даних бухгалтерського обліку підприємства, зокрема, й в частині витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток. В разі їх невідповідності даним бухгалтерського обліку такий платник податків має право у встановленому порядку внести зміни до податкової звітності шляхом подання уточнюючого розрахунку або податкової декларації з уточненими показниками наступного податкового (звітного) періоду.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянтів на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем та відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Дочірнього підприємства "М`ясокомбінат "Зоря", Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року у справі № 817/3212/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 26.09.2019 року