Справа № 640/8012/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 року № 640/8012/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій

у місті Києві

до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест»

про застосування заходів реагування

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (надалі - позивач, ГУ ДСНС у місті Києві), адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 13 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест» (надалі - відповідач, ТОВ «Укрбуд Інвест»), адреса: 01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 14а, офіс 42, в якій позивач просить застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи будівництва товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест», місцезнаходження юридичної особи: вулиця Бастіонна, 14а, офіс 42, місто Київ, яке здійснює господарську діяльність за адресою: вулиця Петра Радченка, 27-29 у Солом`янському районі міста Києва до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерела електроживлення та накладення печаток на розподільчі елетрощити за адресою: місто Київ, вулиця Петра Радченка, 27-29.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що в ході проведення планової перевірки щодо додержання та виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки відповідача за адресою: вулиця Петра Радченка, 27-29 в Солом`янському районі у місті Києві, встановлено ряд порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що, в свою чергу, є підставою для застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень до повного усунення порушень.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що порушення, зазначені у акті перевірки №46 від 06 лютого 2019 року, усунуті в повному обсязі,

Крім того, у відзиві на позовну заяву зазначено, що 16 порушень, які зазначені в акті, стосуються тимчасових мобільних будівельних споруд, в той час, коли позивач просить застосувати заходів реагування до усього комплексу споруд, у тому числі щодо будинку, який будується.

У зв`язку з чим просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Наказом Головного управління ДСНС України в місті Києві від 13 грудня 2018 року №740 «Про проведення планових перевірок» доручено організувати та забезпечити проведення у січні 2019 року планових перевірок щодо додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, згідно із додатком. До переліку суб`єктів господарювання також віднесено й товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест» за адресою: 01001, м. Київ, вул. Петра Радченка, 27-29, початок проведення перевірки - 24 січня 2019 року, тривалість 10 робочих днів (Т.1, арк.21, 22).

Повідомленням про проведення планової перевірки від 02 січня 2019 року №21/20, яке направлено засобами поштового зв`язку на адресу відповідача, останнього повідомлено про проведення планової перевірки у період з 24 січня 2019 року по 06 лютого 2019 року (Т.1, арк. 23).

Як вбачається з наданої суду копії наказу товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест» від 14 березня 2017 року №18 «Про призначення працівників, відповідальних за безпечне виконання будівельно-монтажних робіт на об`єкті: «Будівництво багатоповерхових житлових будинків з об`єктами соціально побутового призначення по вулиці Петра Радченка, 27-29 у Солом`янському районі міста Києва» призначено відповідальних за організацію безпечного виконання будівельно-монтажних робіт, за встановлення огороджень, за контроль за справним станом і правильним використанням огороджень під час експлуатації, а також їх демонтаж, за електробезпеку, за пожежну безпеку, за виробничу санітарію, за дотримання вимог щодо охорони навколишнього середовища на будівельному майданчику при виконанні ПВР, за наявністю та контролем використання засобів індивідуального захисту, у тому числі, виконроба ОСОБА_1 (Т.1, арк. 40).

30 січня 2019 року уповноважена особа товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест» - Гнітецький О.Р. отримав копію посвідчення на проведення перевірки від 14 січня 2019 року №599, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі посвідчення (Т.1, арк. 24).

На підставі наказу від 13 грудня 2018 року № 740 та посвідчення на проведення перевірки від 14 січня 2019 року №599 посадовими особами позивача у присутності виконробу ОСОБА_1 у період з 24 січня 2019 року по 06 лютого 2019 року проведено планову перевірку щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки будівництва за адресою: місто Київ, вулиця Петра Радченка, 27-29, за результатами якої складено Акт від 06 лютого 2019 року №46 (надалі - Акт №46).

З Акту №46 вбачається, що в ході проведеної перевірки посадовими особами позивача виявлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест» вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, а саме, виявлено 30 порушень вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки. (Т.1, арк. 23-37, 41-61 (фототаблиця до акта)).

Зокрема, під час проведення перевірки позивачем виявлено наступні порушення вимог законодавства:

1. пункту 8 розділу ІІ Правил пожежної безпеки України (надалі - ППБУ) - територія об`єкта, а також будинки, споруди, приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT);

2. пункту 10 розділу ІІ ППБУ - для працівників охорони (сторожів, вахтерів, вартових) не розроблено інструкцію, в який необхідно визначити їхні обов`язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, спрацювання систем протипожежного захисту, а також не указано, хто з посадових осіб об`єкта має бути викликаний у нічний час у разі пожежі;

3. пункту 15 розділу ІІ ППБУ - усі працівники при прийнятті на роботу на робочому місці не проходять інструктажі з питань пожежної безпеки (протипожежні інструктажі);

4. пункту 11 розділу ІІ ППБУ - працівники об`єкта не дотримуються встановленого протипожежного режиму;

5. пункту 4.9. глави 4 розділу VII ППБУ - біля в`їздів на будівельний майданчик відсутні плани з нанесеними на них будівлями і спорудами, що будуються, а також допоміжними будівлями і спорудами, в`їздами, під`їздами, вододжерелами, засобами пожежогасіння та зв`язку;

6. пункту 2.33 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - не пітверджено проведення розрахунків часу евакуації людей у разі пожежі відповідно до ГОСТ 12.1.004-91 «Пожарная безопасность. Общие требования»;

7. пункту 4.5. глави 4 розділу VII ППБУ - розміщення виробничих, складських та допоміжних будинків і споруд на території будівництва не відповідає затвердженому у встановленому порядку генплану, опрацьованому у складі проекту організації будівництва;

8. пункту 4.47. глави 4 розділу VII ППБУ - до початку основних будівельних робіт на будові не забезпечено протипожежне водопостачання від пожежних гадрантів на водогінній мережі або резервуарів (водойм);

9. пункту 4.7 глави 4 розділу VII ППБУ - на кожному тимчасовому, мобільному будинку та споруді не вивішені таблички із зазначенням її призначення, інвентарного номера, прізвища особи, відповідальної за її експлуатацію та протипожежний стан;

10. пункту 2.9. глави 2 розділу ІІІ ППБУ - для всіх приміщень (тимчасових, мобільних споруд) виробничого, складського призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В.1.-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок» (надалі - НПАОП 40.1-1.32-01);

11. пункту 4.48 глави 4 розділу VII ППБУ - будинки, що зводяться не забезпечено первинними засобами пожежогасіння з розрахунку: на 200 кв.м площі підлоги - один вогнегасник (якщо площа поверху менша за 200 кв.м - 2 вогнегасники на поверх), бочка з водою, ящик з піском;

12. пункту 1.12 глави 1 розділу IV ППБУ - не надано акти проведення прихованих робіт на прокладання проводів у тимчасових, мобільних будинках та спорудах;

13. пункту 1.11 глави 1 розділу IV ППБУ - місце прилягання світильників у тимчасових, мобільних будинках та спорудах до облицювання стелі не захищено негорючим теплоізоляційним матеріалом або матеріалом групи горючості Г1;

14. пункту 1.1. глави 1 розділу IV ППБУ - проводи і кабелі зовнішньої електропроводки не у усіх випадках прокладено у мобільні споруди з ущільненням. Уводи в ці будівлі не виконано крізь стіни в кабельних проходках таким чином, щоб вода не могла накопичуватися в проходці і проникати всередину будівлі;

15. пункту 1.20 глави 1 розділу IV ППБУ - не підтверджено проведення замірів опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

16. пункту 1.8 глави 1 розділу IV ППБУ - допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж в мобільних будівлях;

17. пункту 1.16 глави 1 розділу IV ППБУ - електрощити, групові електрощитки не оснащені схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки);

18. пункту 1.6 глави 1 розділу IV ППБУ - з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в побутових приміщеннях (мобільних будівлях) не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

19. пункту 1.18 глави 1 розділу IV ППБУ - в мобільних будівлях допускається користування пошкодженими розетками, відгалужувальними та з`єднувальними коробками, вимикачами та іншими електровиробами;

20. пункту 1.18 глави 1 розділу IV ППБУ - в мобільних будівлях допускається експлуатація світильників зі знятими ковпаками (розсіювачами);

21. пункту 1.18 глави 1 розділу IV ППБУ - в мобільних будівлях допускається експлуатація кабелів і проводів з пошкодженою та такою, що в процесі експлуатації втратила захисні властивості ізоляцією;

22. пункту 1.17 глави 1 розділу IV ППБУ - в мобільних будинках допускається встановлення електророзеток, вимикачів, перемикачів та інших подібних апаратів на горючі основи без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата, по всій його площі, не менше ніж на 0,01 метра в мобільних будинках;

23. пункту 1.18 глави 1 розділу IV ППБУ - в мобільних будинках допускається підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи;

24. пункту 1.12 глави 1 розділу IV ППБУ - допускається в мобільних будинках відкрите прокладання незахищених проводів та захищених проводів (кабелів) з оболонками з горючих матеріалів на відстані від них до горючих основ (конструкцій, деталей) менше 0,01 метра;

25. частини 5 статті 55, частини 1 статті 57 Кодексу цивільного захисту України, пункту 5.5. ДБН В. 1.1.-7 - не проведено оцінювання вогнестійкості конструктивної системи будинку;

26. пункту 3.11 глави 3 розділу V ППБУ - пожежні щити не в повному обсязі забезпечені засобами пожежогасіння (вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2*2 м - 1 шт., гаки - 3 шт., лопати - 2 шт., ломи - 2 шт., сокири - 2 шт.);

27. пункту 3.17 глави 3 розділу V ППБУ - не всі наявні вогнегасники пройшли технічне обслуговування;

28. частини 5 статті 55, частини 1 статті 57 Кодексу цивільного захисту України, пункту 7.3.14 ДБН В.1.1.-7 - на третьому поверсі ширина сходової площадки менша за ширину маршу (будинок №3);

29. частини 5 статті 55, частини 1 статті 57 Кодексу цивільного захисту України, пункту 8.14 ДБН В.1.1.-7 - відстань від об`єкта будівництва до найближчого пожежного депо по дорогах загального користування перевищує 3 км;

30. пункту 4.17 глави IV розділу IIV ППБУ - на території будівництва допускається розведення багаття та куріння.

Як вбачається з матеріалів справи, примірник Акта перевірки направлено засобами поштового зв`язку за юридичною адресою відповідача, будь-яких зауважень або заперечень щодо проведеної перевірки та складеного акта від останнього не надходило.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що стосовно ОСОБА_1 13 лютого 2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 175 КУпАП та постановою від 13 лютого 2019 року останнього притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 51,00 грн, при цьому, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 визнав у повному обсязі (Т.1, арк. 38, 39).

Також, позивачем було складено та видано відповідачу припис від 12 лютого 2019 року №49 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, в якому зазначено строк усунення виявлених порушень до 12 березня 2019 року (Т.1, арк. 126-127)

Наявність встановлених в Акті перевірки порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

На підтвердження усунення порушень, зазначених у Акті №46 відповідачем надані наступні документи:

Щодо порушення, зазначеного у пункті 1 акта №46: територія об`єкта, а також будинки, споруди, приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) відповідачем зазначено, що ним вивішені знаки на видимих місцях на висоті 2-2,5 метри від рівня підлоги як у середині, так і поза приміщеннями, що підтверджується наданими суду копіями фотокарток (Т.1, арк. 128-135);

Щодо порушень, зазначених 2, 3, 4 акта №46 - для працівників охорони (сторожів, вахтерів, вартових) не розроблено інструкцію, в який необхідно визначити їхні обов`язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, спрацювання систем протипожежного захисту, а також не указано, хто з посадових осіб об`єкта має бути викликаний у нічний час у разі пожежі, усі працівники при прийнятті на роботу на робочому місці не проходять інструктажі з питань пожежної безпеки (протипожежні інструктажі), працівники об`єкта не дотримуються встановленого протипожежного режиму - відповідачем надано суду копію інструкції для працівників охорони, охоронців будівлі (об`єкта) щодо забезпечення пожежної безпеки об`єкта, що охороняється за адресою: місто Київ, вулиця Радченка 27-29, з якою ознайомлені працівники та проведено інструктаж з питань пожежної безпеки, а також надано копію наказу №18/1 від 14 березня 2017 року «Про встановлення протипожежного режиму та призначення відповідального за пожежну безпеку» (Т.1, арк. 136-139,140-142,143);

Щодо порушення, зазначеного у пункті 5 акта №46: біля в`їздів на будівельний майданчик відсутні плани з нанесеними на них будівлями і спорудами, що будуються, а також допоміжними будівлями і спорудами, в`їздами, під`їздами, вододжерелами, засобами пожежогасіння та зв`язку - відповідач зазначив, що оскільки площа земельної ділянки під розміщення житлового комплексу не перевищує 5 гектарів, то на відповідача не розповсюджується обов`язок дотримання пункту пункту 4.9. глави 4 розділу VII ППБУ.

Так, у відповідності до пункту 4.9. глави 4 розділу VII ППБУ на території будівництва площею 5 га та більше має бути не менше двох в`їздів з протилежних боків майданчика. Дороги повинні мати покриття, придатне для проїзду пожежних автомашин будь-якої пори року. Ворота для в`їзду мають бути не менше 4,5 м завширшки. Біля в`їздів на будмайданчик необхідно встановлювати (вивішувати) плани з нанесеними на них будинками та спорудами, що будуються, а також допоміжними будинками і спорудами, в`їздами, під`їздами, вододжерелами, засобами пожежогасіння та зв`язку.

Враховуючи, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що територія будівництва дорівнює 5 га та більше, суд погоджується з твердженнями відповідача щодо відсутності з його боку пункту 4.9. глави 4 розділу VII ППБУ.

Щодо порушення, зазначеного у пункті 6 акта №46 - не пітверджено проведення розрахунків часу евакуації людей у разі пожежі відповідно до ГОСТ 12.1.004-91 «Пожарная безопасность. Общие требования», відповідач зазначив, що пункт 2.33 глави 2 розділу ІІІ ППБУ стосується виключно утримання вже побудованих та зданих в експлуатацію будівель, споруд та території, в даному випадку це недобудована будівля, а не готова до експлуатації та утримання обслуговуючою організацією будівля, тому вказаний пункт не може бути застосований до відповідача.

При цьому, відповідач також зазначив, що кількість евакуаційних сходових кліток, їх ширина, висота, та незадимлюваність забезпечена згідно всіх діючих державних будівельних норм та правил. Проектна документація на будівництво житлового будинку пройшла всі необхідні погодження та експертизи у встановленому законодавством порядку, чим, за доводами відповідача, підтверджено достатність та відповідність шляхів евакуації, тому, за доводами відповідача, необхідності проведення додаткових розрахунків, після отримання експертного звіту «Укрдержекспертизи» від 02 квітня 2019 року №3-360-17-ЕП/КО, який підтвердив відповідність проекту вимогам всіх діючих норма та правил, відповідач не вбачає.

У відповідності до пункту 2.33 глави 2 розділу ІІІ ППБУ для об`єктів IV та V категорій складності згідно з ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва» слід визначати розрахунковий час евакуації людей у разі пожежі відповідно до ГОСТ 12.1.004-91 «Пожарная безопасность. Общие требования».

З цього приводу суд зазначає, що наявність у відповідача проектної документації на будівництво житлового будинку, всіх необхідних погоджень та експертизи, не позбавляє його обов`язку щодо розрахунку часу евакуації людей у разі пожежі, оскільки пожежа може виникнути не лише у вже побудованому та зданому в експлуатацію будинку, але й на об`єкті будівництва, що свідчить про необгрунтованість тверджень відповідача в частині відсутності порушення, передбаченого пункту 2.33 глави 2 розділу ІІІ ППБУ.

Стосовно порушення, зазначених у пунктах 7, 9 акта №46: розміщення виробничих, складських та допоміжних будинків і споруд на території будівництва не відповідає затвердженому у встановленому порядку генплану, опрацьованому у складі проекту організації будівництва, на кожному тимчасовому, мобільному будинку та споруді не вивішені таблички із зазначенням її призначення, інвентарного номера, прізвища особи, відповідальної за її експлуатацію та протипожежний стан - відповідач надав підтвердження розміщення будівель мобільного типу відповідно до затвердженого будгенплану (Т.1, арк. 144-151).

З порушеннями, зазначеними у пункті 8 акта №46, а саме, що до початку основних будівельних робіт на будові не забезпечено протипожежне водопостачання від пожежних гідрантів на водогінній мережі або резервуарів (водойм), відповідач не погодився, оскільки, як він зазначив, в нього відсутні повноваження щодо виконання вказаних заходів, у зв`язку зі знаходженням мереж на балансі комунального підприємства «Київводоканал».

Так, у відповідності до пункту 1 пункту 2 розділу V ППБУ зовнішній протипожежний водопровід повинен відповідати таким вимогам: відповідальними за технічний стан пожежних гідрантів, установлених на мережі водопроводу населених пунктів, є відповідні служби (організації, установи), які утримують ці мережі водопроводу, а на території підприємств - їх власники або орендарі.

В той же час, згідно наданої суду копії додатку до експертного звіту №3-360-17-ЕП/КО від 02 квітня 2018 року щодо розгляду проектної документації (Т.1, арк. 169-172), зовнішні інженерні мережі водопостачання та каналізації виконуються для об`єкта в цілому згідно ТУ ПАТ АК «Київводоканал» на водопостачання №12436 від 29 березня 2017 року, ТУ ПАТ АК «Київводоканал» на каналізацію №12474 від 29 березня 2017 року і ТУ Департаменту транспортної інфраструктури КМДА №172-9-16 від 24 квітня 2017 року на водовідведення і детально описані в експертному звіті №3-183-16-ЕП/КО.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач, як особа, яка здійснює будівництво, повинна була забезпечити протипожежне водопостачання від пожежних гідрантів на водогінній мережі або резервуарів (водойм), але не виконала свого обов`язку, чим порушила вимоги пункту 4.47 глави 4 розділу VII ППБУ, а посилання відповідача на те, що вказані мережі знаходяться на балансі у комунального підприємства «Київводоканал» не звільняє від обов`язку щодо забезпечення протипожежного водопостачання від пожежних гідрантів на водогінній мережі або резервуарів (водойм) на території будівництва.

Щодо порушення, зазначеного у пункті 10 акта №46: для всіх приміщень (тимчасових, мобільних споруд) виробничого, складського призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В.1.-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок» (надалі - НПАОП 40.1-1.32-01), відповідач зазначив, що на будівельному майданчику відсутні будівлі мобільного типу, або тимчасові, які використовуються відповідачем як виробничі чи складські будівлі, вказані твердження відповідача не спростовані позивачем, а тому враховуючи положення частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про недоведеність з боку позивача наявності у відповідача цього порушення вимог ППБУ.

Щодо порушення, зазначеного у пункті 11 акта №46: будинки, що зводяться не забезпечено первинними засобами пожежогасіння з розрахунку: на 200 кв.м площі підлоги - один вогнегасник (якщо площа поверху менша за 200 кв.м - 2 вогнегасники на поверх), бочка з водою, ящик з піском, відповідач послався на те, що будівельний майданчик та мобільні споруди були забезпечені первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) згідно норм належності, що затверджені ППБУ, про що надав платіжні доручення про придбання вогнегасників саме на цей об`єкт, а також копії фотокарток, з яких вбачається наявність цього інвентаря на будівельному майданчику та у мобільних спорудах (Т.1, арк. 180,185).

Щодо порушення, зазначеного у пункті 12 акта №46 - не надання актів проведення прихованих робіт на прокладання проводів у тимчасових, мобільних будинках та спорудах, відповідач з вказаним порушенням не погодився та зазначив, що пункт 1.12 глави 1 розділу IV ППБУ не передбачає надання будь-яких актів, а тому позивач помилково дійшов висновку про порушення відповідачем положень цього пункту ППБУ.

Так, у відповідності до пункту 1.12 глави 1 розділу IV ППБУ відстань від кабелів та ізольованих проводів, прокладених відкрито, до місць відкритого зберігання (розміщення) горючих матеріалів повинна бути не менше 1 метра. У разі відкритого прокладання незахищених проводів та захищених проводів (кабелів) з оболонками з горючих матеріалів відстань від них до горючих основ (конструкцій, деталей) повинна становити не менше 0,01 метра. У разі неможливості забезпечити вказану відстань провід (кабель) слід відокремлювати від горючої поверхні шаром негорючого матеріалу, який виступає з кожного боку проводу (кабелю) не менше ніж на 0,01 метра. У разі прихованого прокладання таких проводів (кабелів) їх необхідно ізолювати від горючих основ (конструкцій) суцільним шаром негорючого матеріалу, що підтверджується актом проведення прихованих робіт.

Враховуючи, що положення даного пункту ППБУ дійсно не передбачають саме надання актів проведення прихованих робіт на прокладання проводів у тимчасових, мобільних будинках та спорудах, а регулюють порядок прокладання проводів (кабелів) відносно горючих матеріалів, а також з урахуванням того, що позивачем не зазначено про виявлення його посадовими особами порушення прокладання цих проводів (кабелів) відповідачем, суд приходить до висновку про відсутність в діях відповідача порушення пункту 1.12 глави 1 розділу IV ППБУ.

Щодо порушення, зазначеного у пункті 13 акта №46 - місце прилягання світильників у тимчасових, мобільних будинках та спорудах до облицювання стелі не захищено негорючим теплоізоляційним матеріалом або матеріалом групи горючості Г1, відповідачем на підтвердження усунення вказаного порушення надано матеріали фотофіксації (Т.1, арк.152-154).

Щодо порушення зазначеного у пункті 14 акта №46 - проводи і кабелі зовнішньої електропроводки не у усіх випадках прокладено у мобільні споруди з ущільненням. Уводи в ці будівлі не виконано крізь стіни в кабельних проходках таким чином, щоб вода не могла накопичуватися в проходці і проникати всередину будівлі, суд зазначає, що на підтвердження усунення цього порушення, відповідачем суду надано матеріали фотофіксації (Т.1, арк. 155), а враховуючи, що позивачем не конкретизовано, в яких саме мобільних будинках були виявлені зазначені порушення, суд приходить до висновку, що такі порушення дійсно були усунуті відповідачем, про що останнім надані відповідні докази.

Щодо порушення, зазначеного у пункті 15 акта №46 - не підтверджено проведення замірів опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання, відповідач надав копії відповідних протоколів перевірки опору петлі «фаза-нуль», протоколів опору ізоляції електропроводки, силових кабелів та електродвигунів напруги до 1000 В, протоколу виміру опору розтікання струму контуру захисного заземлення та перевірки наявності ланцюга між заземленням та заземленим елементом (Т.1, арк. 156,157-164), що свідчить про відсутність з боку відповідача порушення пункту 1.20 глави 1 розділу IV ППБУ.

Щодо порушення, зазначеного у пункті 16 акта №46 - допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж в мобільних будівлях, відповідач з вказаним порушенням не погодився, посилаючись при цьому на те, що чинним законодавством дозволяється використання тимчасових електромереж під час проведення будівельних робіт.

Так, у відповідності до пункту 1.8. глави 1 розділу IV ППБУ улаштування та експлуатація тимчасових електромереж забороняються. Винятком можуть бути тимчасові електромережі, які живлять ілюмінаційні установки, а також електропроводки в місцях проведення будівельних, тимчасових ремонтно-монтажних та аварійних робіт.

Враховуючи, що перевірка дотримання пожежної та техногенної безпеки посадовими особами позивача проводилась саме на об`єкті будівництва, тобто, в місцях проведення будівельних робіт, суд приходить до висновку, що з боку відповідача відсутні порушення пункту 1.8 глави 1, розділу IV ППБУ.

Щодо порушення, зазначено у пункті 17 акта №46 - електрощити, групові електрощитки не оснащені схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки), відповідач надав суду матеріали фотофіксації, з яких вбачається усунення вказаного порушення (Т.1, арк. 173,174).

Щодо порушення, зазначених у пунктах 18-24 акта №46 - з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в побутових приміщеннях (мобільних будівлях) не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів; в мобільних будівлях допускається користування пошкодженими розетками, відгалужувальними та з`єднувальними коробками, вимикачами та іншими електровиробами; в мобільних будівлях допускається експлуатація світильників зі знятими ковпаками (розсіювачами); в мобільних будівлях допускається експлуатація кабелів і проводів з пошкодженою та такою, що в процесі експлуатації втратила захисні властивості ізоляцією; в мобільних будинках допускається встановлення електророзеток, вимикачів, перемикачів та інших подібних апаратів на горючі основи без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата, по всій його площі, не менше ніж на 0,01 метра в мобільних будинках; в мобільних будинках допускається підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи; допускається в мобільних будинках відкрите прокладання незахищених проводів та захищених проводів (кабелів) з оболонками з горючих матеріалів на відстані від них до горючих основ (конструкцій, деталей) менше 0,01 метра, відповідачем надано суду матеріали фотофіксації, які підтверджують усунення вказаних порушень (Т.1, арк. 152-154, 164, 175, 176, 177, 186, 187, 188).

Щодо порушення, зазначеного у пункті 25 акта №46, зокрема, порушення частини 5 статті 55, частини 1 статті 57 Кодексу цивільного захисту України, пункту 5.5. ДБН В. 1.1.-7 щодо не проведення оцінювання вогнестійкості конструктивної системи будинку, відповідач зазначив, що зазначені норми законодавства України не зобов`язують його виконувати будь-які заходи щодо оцінювання вогнестійкості будівельних конструкцій будинку, а тому вважає доводи позивача в цій частині необгрунтованими.

Так, у відповідності до частини 5 статті 55 Кодексу цивільного захисту України обов`язок із забезпечення пожежної безпеки під час проектування та забудови населених пунктів, будівництва будівель і споруд покладається на органи архітектури, замовників, забудовників, проектні та будівельні організації.

Згідно з частиною 1 статті 57 Кодексу цивільного захисту України виробничі, жилі, інші будівлі та споруди, обладнання, транспортні засоби, що вводяться в дію чи експлуатацію після завершення будівництва, реконструкції або технічного переоснащення, а також технологічні процеси та продукція повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з пожежної безпеки.

Пунктом 5.5. ДБН В.1.1.-7:2016 передбачено, що при впровадженні в практику будівництва будинків з конструктивними системами, для яких неможливо визначити ступінь вогнестійкості рішення щодо віднесення їх до певного ступеня вогнестійкості, слід приймати за результатами оцінювання вогнестійкості конструктивної системи будинку в цілому або частини такої конструктивної системи. Оцінювання вогнестійкості може бути проведено розрахунковими та експериментальними методами за стандартами, які відповідають європейським вимогам з проектування, або за методиками, розробленими з урахуванням вимог додатка В цих норм або шляхом натурних вогневих випробувань фрагментів будинку або будинку в цілому за ДСТУ Б В.1.1-18.

Таким чином, наведені вище норми законодавства України покладають обов`язок щодо забезпечення пожежної безпеки під час проектування та забудови населених пунктів, будівництва будівель і споруд у тому числі й на забудовника.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є забудовником об`єкта будівництва за адресою: місто Київ, вулиця Петра Радченка, 27-29 , тобто, є особою, на яку покладено обов`язок щодо забезпечення пожежної безпеки під час проектування та забудови населених пунктів, будівництва будівель і споруд.

В той же час, частиною 1 статті 57 Кодексу цивільного захисту України та пунктом 5.5. ДБН В.1.1.-7:2016 не встановлено обов`язку саме забудовника щодо проведення оцінювання вогнестійкості конструктивної системи будинку, що дозволяє суду дійти висновку про відсутність з боку відповідача порушень частини 5 статті 55, частини 1 статті 57 Кодексу цивільного захисту України, пункту 5.5. ДБН В. 1.1.-7 станом на момент проведення позивачем перевірки.

Щодо порушення, зазначеного у пункті 26 акта №46 - пожежні щити не в повному обсязі забезпечені засобами пожежогасіння (вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2*2 м - 1 шт., гаки - 3 шт., лопати - 2 шт., ломи - 2 шт., сокири - 2 шт.), відповідачем надані матеріали фотофіксації, з яких вбачається, що вказані порушення усунуті останнім в повному обсязі (Т.1, арк. 184,178,180,181).

Щодо порушення, зазначеного у пункті 27 акта №46 - не всі наявні вогнегасники пройшли технічне обслуговування, відповідач з вказаним порушенням не погодився, зазначивши, що усі вогнегасники, які знаходяться на території будівельного майданчику, придатні для використання та постійно оновлюються.

При цьому, суд звертає увагу, що позивачем не зазначено, а судом не встановлено та не вбачається з матеріалів справи, яким саме чином та у який спосіб посадові особи позивача встановили не проходження технічного обслуговування наявних на території будівельного майданчику вогнегасників, тобто, позивачем не доведено факту наявності з боку відповідача вказаного порушення ППБУ.

Щодо порушення, зазначеного у пункті 28 акта №46 - частини 5 статті 55, частини 1 статті 57 Кодексу цивільного захисту України, пункту 7.3.14 ДБН В.1.1.-7 - на третьому поверсі ширина сходової площадки менша за ширину маршу (будинок № 3), відповідач зазначив, що станом на момент проведення перевірки посадовими особами позивача, вказані роботи не були завершені та були виконані частково, станом на теперішній час сходові марші та площадки виконані на третьому поверсі повністю та у відповідності до затвердженої проектної документації, про що відповідачем надано суду матеріали фотофіксації (Т.1, арк. 189-193).

Щодо порушення, зазначеного у пункті 29 акта №46 - відстань від об`єкта будівництва до найближчого пожежного депо по дорогах загального користування перевищує 3 км, відповідач зазначив, що не погоджується, оскільки відповідач за власні кошти розробив, затвердив та погодив у профільному комітеті ДСНС України будівництво пожежного депо за адресою об`єкта будівництва, пройшов експертизу у експертній організації та затвердив планом виконання робіт по вказаному комплексу будівництво пожежного депо у ІІ чергу будівництва. На теперішній час, як зазначив відповідач, проводиться узгодження обладнання та техніки, що будуть знаходитись на озброєнні пожежних підрозділів, про що надав документи, які, за його доводами, підтверджують зазначені ним обставини (Т.1, арк. 165-172).

Як вже було зазначено судом, у відповідності до частини 5 статті 55 Кодексу цивільного захисту України обов`язок із забезпечення пожежної безпеки під час проектування та забудови населених пунктів, будівництва будівель і споруд покладається на органи архітектури, замовників, забудовників, проектні та будівельні організації.

Частиною 1 статті 57 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що виробничі, жилі, інші будівлі та споруди, обладнання, транспортні засоби, що вводяться в дію чи експлуатацію після завершення будівництва, реконструкції або технічного переоснащення, а також технологічні процеси та продукція повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з пожежної безпеки.

У відповідності до пункту 8.14 ДБН В.1.1.-7:2016 пожежні депо на території населених пунктів і підприємств слід передбачати відповідно до вимог ДБН 360, ДБН Б.2.4-3, СНиП ІІ-89 та (2).

Суд зазначає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів затвердження та погодження у профільному комітеті ДСНС України будівництва пожежного депо за адресою об`єкта будівництва, а наявність експертного звіту не спростовує доводів позивача щодо перевищення відстані на 3 км від об`єкта будівництва до найближчого пожежного депо по дорогах загального користування, в той же час, позивач не зазначив, що наявність цих порушень з боку відповідача може створити будь-які наслідки, зокрема, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, у тому числі пожежу.

Щодо порушення, зазначеного у пункті 30 акта №46 - на території будівництва допускається розведення багаття та куріння, відповідач на підтвердження відсутності цього порушення надав копію наказу №18/2 від 14 березня 2017 року «Про заборону розводити багаття та куріння» на території об`єкта будівництва (Т.1, арк. 194), проте, наявність відповідного наказу не спростовує тверджень позивача щодо розведення багаття та куріння на території будівництва.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі по тексту - Закон України від 05 квітня 2007 року №877-V, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 1 статті 4 Закону України від 05 квітня 2007 року №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Положеннями статті 64 Кодексу цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 року №5403-VI (тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (частина 2 статті 64 Кодексу цивільного захисту України).

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи (частина 3 статті 64 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013 року №20/2013 (далі по тексту - Положення №20/2013), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України.

ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності (абзац 2 пункту 1 Положення №20/2013).

У пункті 3 вказаного Положення визначено, що основними завданнями ДСНС України є, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 Кодексу цивільного захисту України).

В силу пункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Суд зазначає, що зі змісту вищевказаних норм законодавства вбачається, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, передбачених статтею 70 Кодексу цивільного захисту України, зокрема, фактом недотримання вимог пожежної безпеки, та не залежить від виконання (не виконання) вимог припису органу контролю щодо усунення виявлених порушень.

Як вбачається з матеріалів справи, не всі перелічені в Акті перевірки порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, які працюють та перебувають у приміщенні відповідача, а також особам, які будуть здійснювати гасіння пожежі, у разі її виникнення.

Більш того, відповідачем не заперечуються обставини щодо допущення більшості виявлених під час перевірки порушень, проте, в матеріалах справи наявні докази про усунення більшості порушень.

Іншим порушенням, які не були усунені відповідачем та залишились не усуненими, судом була надана відповідна правова оцінка та, за результатами дослідження усіх наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосовування відповідних заходів реагування до відповідача.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

З урахуванням зазначеного, суд приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню повністю.

Зважаючи, що у задоволенні позову позивача відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова