Справа № 638/5740/19
Суддя: Рибальченко Л. М.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/5740/19
Провадження № 2-а/638/336/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.

за участю секретаря Мхітарян Л.Е.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку спрощеного письмового позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти 6 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Писарєва Андрія Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі за текстом- позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти 6 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Писарєва Андрія Андрійовича (далі за текстом - відповідачі), в якому просить: визнати дії співробітника поліції протиправними; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1058814 від 11.04.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.04.2019 року інспектором роти 6 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Писарєвим А.А. відносно нього прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого в неавтоматичному режимі, відповідно до якої він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, в зв`язку з чим застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Відповідно до вказаної постанови 11.04.2019 року він керував автомобілем Skoda Rapid, номерний знак НОМЕР_1 , в 08 год. 06 хв. на вул. Академіка Курчатова, 25, в населеному пункті зі швидкістю 104 км/год., перевищив встановлення обмеження швидкості руху на 54 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України.

Зазначену постанову позивач вважає протиправною, оскільки він рухався без перевищення швидкості, а інспектор поліції здійснив замірювання швидкості руху позивача зі значними порушеннями та не надав інформації який саме прилад використовується для вимірювання швидкості.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду відзив на позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити та зазначив, що вчинення адміністративного правопорушення позивачем підтверджено належними та допустимими доказами, а саме: фото та відео проведеними засобом TruCam LTІ 20/20.

Відповідач - інспектор роти 6 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Писарєв А.А. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх наданими доказами, прийшов до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 11.04.2019 року інспектором роти 6 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Писарєвим А.А. винесено постанову серії ЕАВ№1058814 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що він 11.04.2019 року о 08 год. 06 хв. керував автомобілем в населеному пункті зі швидкістю 104 км/год. Перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 54 км/год., чим порушив п.12 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись з такими діями суб`єкта владних повноважень та постановою у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.3 статті 122 КУпАП «перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину,….» , - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. (далі - Інструкція № 1395)

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, з дослідженого відеозапису наданого відповідачем судом встановлено, що дійсно позивач, 11.04.2019 року о 8-12 год. керував транспортним засобом Skoda Rapid, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Академіка Курчатова, 25, в населеному пункті зі швидкістю 104 км/год., перевищив встановлення обмеження швидкості руху на 54 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України.

Вказана обставина підтверджується також фотознімком, здійсненим сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 104 км/год при максимально дозволеній швидкості 50 км/год.

При цьому, суд зазначає, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13816, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 15 листопада 2018 року та чинного до 15 листопада 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000755, є придатним до застосування (а.с. 25).

Інші доводи адміністративного позову ОСОБА_1 суд відхиляє за їх необґрунтованістю.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 122 КУпАП, повністю підтверджується наданими відповідачем до матеріалів справи доказами.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд дійшов висновку, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.77, 243-246, 250, 286, КАС України, ст.ст. 251, 288 КУпАП, суд

ухвалив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти 6 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Писарєва Андрія Андрійовича (адреса: м.Харків, вул. Шевченко, буд. 315А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 23.09.2019 року.

Суддя