Справа № 640/3285/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року № 640/3285/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Джеремін»

до Запорізької митниці Державної фіскальної служби

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Джеремін» (надалі - позивач), адреса: 04111, місто Київ, вулиця Щербакова, будинок 52 до Запорізької митниці Державної фіскальної служби (надалі - відповідач), адреса: 69041, місто Запоріжжя, вулиця Сергія Синенка, будинок 12, в якій позивач просить суд:

- визнати неприйняття рішення про відмову у митному оформленні товару за ВМД №UA 112040/2019/000063 від 15 січня 2019 року протягом строк відведеного статтею 255 Митного кодексу України протиправною бездіяльністю;

- визнати неправомірним рішення №UA 112040/2019/00013 від 24 січня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 15 січня 2019 року відповідачу надана вантажна митна декларація (надалі - ВМД) № UA 112040/2019/000063 від 15 січня 2019 року для митного оформлення пред`явленого товару. До ВМД надані всі необхідні документи.

24 січня 2019 року відповідачем прийнято рішення про відмову, оформлене карткою відмови №UA112040/2019/00013, в якому зазначено, що позивачем порушено вимоги наказу Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651 «Про затвердження порядку заповнення митних декларації на бланку єдиного адміністративного документа»: графа 31 МД (товар №1) заповнена невірно. Від декларанта не надходило заяви про здійснення дій, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №450.

Також, як зазначає позивач, було надано роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що, за доводами позивача, свідчить про те, що йому 15 січня 2019 року необхідно було додати до декларації висновок ДПМЕ ДФС від 23 січня 2019 року.

При цьому, позивач також послався на те, що рішення про відмову у митному оформленні було прийнято на дев`ятий день після отримання декларації на митне оформлення, що перевищує час прийняття такого рішення, оскільки чинним законодавством передбачено, що відмова у митному оформленні повинна бути прийнята протягом чотирьох годин від його початку.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, а рішення неправомірним, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Представник відповідача у письмовому відзиві на позовну заяву послався на те, що 15 січня 2019 року о 17 годині 14 хвилин позивачем засобами електронного зв`язку надіслано митну декларацію в режимі ІМ 40 АА (імпорт), якій присвоєно № UA 112040/2019/000063 (довідковий номер 577) на товар: «екстракт залишковий селективної очистки (ПН-6к). згідно паспорта № 3-1053 від 17 грудня 2018 року: в`язкість кінематична при 100 град.с. - 28,82 квадр. Мм/с, показник переломлення при 50 град.с. - 1,5278, анілінова точка 64,7 град.с., масова частка механічних домішок - відсутня, масова частка води сліди, температура спалаху, що визначається у відкритому тиглі - 257 град.с., температура застигання - 36 град.с., густина за температури 20 град.с. - 0,9610 г/см.куб., масова частка парафіно -нафтенових вуглеводнів - 19%, масова частка смол - 5%, вміст хлористих солей - 2 мг/дм.куб, вміст сірки - 2,90%. ТУ 0258-018-02 ЗІ ЗМ. 1-2. Використовується як пластифікатор-наповнювач при виробництві синтетичних дівініл (метил) - стирольних каучуків, пом`якшувача гумових сумішей».

Зазначений товар, як зазначає представник відповідача у відзиві на позовну заяву, надійшов на адресу ПП «Д.О.К.» на підставі зовнішньоекономічного контракту від 15 червня 2016 року №ЕК-1506/16 між ECOJET PROJECTS L.P (Великобританія) та ТОВ «Джеремін».

Разом з митною декларацією № UA 112040/2019/000063 від 15 січня 2019 року позивачем надіслано: рахунок-фактуру (інвойс) від 03 січня 2019 року №030119; накладну УМВС від 30 грудня 2018 року №26451826, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 15 червня 2016 року №ЕК-1506/16, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 16 листопада 2018 року №7, від 27 грудня 2018 року №8 та №38, інші некласифіковані документи: паспорт №3-1053 від 17 грудня 2018 року та ТУ 0258-018-48120848 від 15 квітня 2002 року.

При виконанні митних формальностей, як зазначає представник відповідача, за митною декларацією, за результатами оцінки ризику модулем АСАУР сформовано профілі ризику, ймовірність виникнення ризиків та згенеровано серед іншого митну процедуру за кодом 905-3 «Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД».

У зв`язку з зазначеним, 15 січня 2019 року о 17:37 позивачу направлено електронне повідомлення про необхідність відібрання проб (зразків) товару для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД, яке отримано позивачем 15 січня 2019 року о 18:04.

У зв`язку з закінченням робочого дня, згідно встановленого графіку роботи митного органу, в АСМО «Інспектор» зафіксовано час затримки в оформленні МД з 18:00 15 січня 2019 року до 09 години 00 хвилин 16 січня 2019 року.

Крім того, у відзиві на позовну заяву зазначено, що у зв`язку з відсутністю відповіді від позивача, 16 січня 2019 року, о 10 годині 33 хвилини додатково направлено повідомлення, яким позивача ще раз повідомлено про необхідність відібрання проб (зразків) товару для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД, а також зазначено дату та час проведення відбору проб (зразків) - 16 січня 2019 року з 11 години 00 хвилин, зона митного контролю - тимчасова, адреса: ст. Берда, місто Бердянськ, вулиця Залізнична, будинок 1 та вказано уповноваженого на проведення відбору проб (зразків) товару. Вказане додаткове повідомлення отримано позивачем 16 січня 2019 року об 11 годині 31 хвилину.

16 січня 2019 року за митною декларацією №UA112040/2019/000063 від декларанта ОСОБА_1 за допомогою АСМО «Інспектор» отримано довіреність від 16 січня 2019 року №160119/1, на підставі якої представляти інтереси позивача під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів в зоні діяльності митного поста «Бердянськ» Запорізької митниці ДФС, а також подавати та отримувати документи, необхідні для митного оформлення товарів, уповноважено ОСОБА_2

16 січня 2019 року, як вказує представник відповідача, у присутності ОСОБА_2 посадовою особою митного поста «Бердянськ» Запорізької митниці ДФС здійснено відбір проб задекларованого товару з метою проведення досліджень та направлено до Дніпропетровського відділу з питань експертизи та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС, у зв`язку з чим в АСМО «Інспектор» зафіксовано час затримки в оформленні МД для проведення досліджень в лабораторії з 16 січня 2019 року.

Після проведення досліджень задекларованого товару отримано висновок від 23 січня 2019 року №182, який містить відомості, необхідні для однозначної ідентифікації та класифікації задекларованого товару.

За результатами перевірки МД №UA112040/2019/000063 від 15 січня 2019 у зв`язку з встановленням порушення вимог наказу Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, а саме, графа 31 МД (товар №1) заповнена невірно, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112040/2019/00013 від 24 січня 2013 року, в якій серед іншого зазначено вимоги, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення.

За доводами представника відповідача, картка відмови № UA112040/2019/00013 від 24 січня 2019 року складена з дотриманням норм Митного кодексу України та Порядку №631, у зв`язку з чим вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що 15 січня 2019 року відповідачу була надана вантажна митна декларація № UA112040/2019/000063 для митного оформлення пред`явленого товару.

17 січня 2019 року після взяття проб та зразків до цієї вантажної митної декларації надано лист №170119/1 від 17 січня 2019 року, який зазначено у графі 44 під кодом документа 9000, в якому міститься вимога щодо випуску товару у вільний обіг до закінчення проведення дослідження товару, оскільки товар не підпадає під заборони та обмеження, але, як вказує представник позивача, відповідач проігнорував цю норму.

Щодо правомірності рішення про відмову у митному оформленні за декларацією від 15 січня 2019 року, яке прийнято 24 січня 2019 року з причини відсутності висновку від 23 січня 2019 року №182, представник позивача зазначив, що за його доводами, воно є завідомо неправомірним, оскільки 15 січня 2019 року не існувало рішення, яке стало причиною відмови та не було заборон та обмежень на випуск товару у вільний обіг.

Також, представник позивача зазначив, що для того, що дійти висновку про відмову у митному оформленні Митним кодексом України передбачено чотири години, а саме рішення вимагає заповнити декларацію лише із внесенням в неї вищенаведеного висновку, який, як вказує представник позивача, нічим не відрізняється від опису товару декларантом.

На підставі викладеного, представник позивача вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що представником відповідача також було подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

З цього приводу, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому, виключний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, міститься в частині 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України та в частині 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, до таких справ відносяться справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предмет спору у вказаній адміністративній справі не підпадає під вичерпний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, а посилання представника відповідача на важливість даної справи для відповідача не є належним чином вмотивованою та обґрунтованою підставою, яка дозволяє суду дійти висновку про неможливість розгляду даної адміністративної справи за правилами загального позовного провадження.

При цьому, суд наголошує, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеn v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСІІЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

За таких підстав, а також враховуючи, що представником відповідача не наведено переконливих доводів, з яких вбачалась би необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження, а доводи, на які останній послався у своїй заяві є такими, що не доводять суду необхідності розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 15 січня 2019 року о 17 годині 14 хвилин товариством з обмеженою відповідальністю «Джеремін» подано засобами електронного зв`язку митному органу митну декларацію №UA112040/2019/000063 в режимі ІМ 40 АА (імпорт) на товар: «екстракт залишковий селективної очистки (ПН-6к). згідно паспорта № 3-1053 від 17 грудня 2018 року: в`язкість кінематична при 100 град.с. - 28,82 квадр. Мм/с, показник переломлення при 50 град.с. - 1,5278, анілінова точка 64,7 град.с., масова частка механічних домішок - відсутня, масова частка води сліди, температура спалаху, що визначається у відкритому тиглі - 257 град.с., температура застигання - 36 град.с., густина за температури 20 град.с.- 0,9610 г/см.куб., масова частка парафіно-нафтенових вуглеводнів - 19%, масова частка смол - 5%, вміст хлористих солей - 2 мг/дм.куб, вміст сірки - 2,90%. ТУ 0258-018-02 ЗІ ЗМ. 1-2. Використовується як пластифікатор-наповнювач при виробництві синтетичних дівініл (метил) - стирольних каучуків, пом`якшувача гумових сумішей» (Т.1, арк, 24, 25, 26).

При виконанні митних формальностей за результатами оцінки ризику модулем АСАУР сформовано профілі ризику, ймовірність виникнення ризиків та згенеровано серед іншого митну процедуру за кодом 905-3 «Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД» та 15 січня 2019 року о 17 годині 37 хвилин товариству з обмеженою відповідальністю «Джеремін» направлено електронне повідомлення про необхідність відібрання проб (зразків) товару для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД, яке отримано позивачем 15 січня 2019 року о 18 годині 04 хвилин, а також у зв`язку з закінченням робочого дня, згідно встановленого графіку роботи митного органу, в АСМО «Інспектор» зафіксовано час затримки в оформленні митної декларації з 18 годині 00 хвилин 15 січня 2019 року до 09 години 00 хвилин 16 січня 2019 року (Т.1, арк. 26,28).

У зв`язку з відсутністю відповіді від товариства з обмеженою відповідальністю «Джеремін», 16 січня 2019 року о 10 годині 33 хвилини останньому додатково направлено повідомлення, яким повідомлено про необхідність відібрання проб (зразків) товару для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД, а також зазначено дату та час проведення відбору проб (зразків) - 16 січня 2019 року з 11 години 00 хвилин, зона митного контролю - тимчасова, адреса: ст. Берда, місто Бердянськ, вулиця Залізнична, будинок 1 та вказано уповноваженого на проведення відбору проб (зразків) товару, яке отримано позивачем 16 січня 2019 року об 11 годині 31 хвилину (Т.1, арк. 27).

16 січня 2019 року за митною декларацією №UA112040/2019/000063 від декларанта ОСОБА_1 за допомогою АСМО «Інспектор» отримано довіреність від 16 січня 2019 року №160119/1, на право представлення інтересів товариства з обмеженою відповідальністю «Джеремін» під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів в зоні діяльності митного поста «Бердянськ» Запорізької митниці ДФС, а також подавати та отримувати документи, необхідні для митного оформлення товарів, уповноважено ОСОБА_2 (Т.1, арк. 28).

16 січня 2019 року посадовою особою відповідача здійснено відбір проб задекларованого товару з метою проведення досліджень та направлено до Дніпропетровського відділу з питань експертизи та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС, у зв`язку з чим в АСМО «Інспектор» зафіксовано час затримки в оформленні митної декларації для проведення досліджень в лабораторії з 16 січня 2019 року (Т.1, арк. 28).

Після проведення досліджень задекларованого товару отримано висновок Дніпропетровського відділу з питань експертизи та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС від 23 січня 2019 року №182, який містить відомості, необхідні для однозначної ідентифікації та класифікації задекларованого товару (Т.1, арк. 29-31).

На підставі вказаного вище висновку, відповідачем складено картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UA112040/2019/00013 від 24 січня 2019 року, відповідно до якої у митному оформленні (випуску) товарів відмовлено з причин порушення вимог наказу Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа»: графа 31 МД (товар №1) заповнена невірно. Від декларанта не надходило заяви про здійснення дій, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №450, а також роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (Т.1, арк. 32-33).

Незгода позивача з бездіяльністю відповідача, яка полягає у неприйнятті протягом чотирьох годин рішення про відмову у митному оформленні товару за митною декларацією № UA112040/2019/000063 та з рішенням про відмову у митному оформленні №UA112040/2019/00013 від 24 січня 2019 року стали підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктів 23, 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України (надалі - МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 199 МК України граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України не може перевищувати 30 днів, а для автомобільного транспорту - п`ять днів з моменту прибуття у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур.

У відповідності до частини 1 статті 255 МК України митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред`явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 2 статті 255 МК України визначено, що строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до частини двадцять першої статті 356 цього Кодексу;

Згідно з частиною 5 статті 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

За визначенням частини 1 статті 356 МК України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення.

Згідно з частиною 2 статті 356 МК України взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до частини 17 статті 356 МК України Про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Частина 21 статті 256 МК України передбачає, що за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи, за умови забезпечення сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму, товари, проби (зразки) яких взяті для проведення дослідження (аналізу, експертизи), випускаються органом доходів і зборів до одержання результатів відповідних досліджень (аналізів, експертиз), якщо вони не підпадають під дію встановлених законодавством України заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450 затверджено Положення про митні декларації, яким визначено вимоги до оформлення і використання митних декларацій, на підставі яких декларуються товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України підприємствами, та інші товари, що відповідно до законодавства України декларуються шляхом поданням митної декларації, передбаченої для підприємств, а також порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсним (надалі - Положення № 450).

Абзацом 6 пункту 29 Положення № 450 передбачено, що якщо в рамках процедур митного контролю та оформлення товарів, ввезених на митну територію України, за поданою митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа посадовою особою митного органу відбиралися проби (зразки) товарів, за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи декларування таких товарів може бути здійснено з використанням тимчасової митної декларації. Випуск таких товарів до одержання результатів відповідних досліджень (аналізу, експертиз) може бути здійснений митним органом відповідно до частини двадцять першої статті 356 Митного кодексу України.

Аналіз наведених норм законодавства дозволяє суду дійти висновку про те, що митне оформлення товарів та транспортних засобів комерційного призначення повинно бути здійснено протягом чотирьох годин з моменту пред`явлення товарів (транспортних засобів), митних декларацій та всіх товарно-супровідних документів. Винятки з цього правила є вичерпними та встановлені у частині другій статті 255 Митного кодексу України. Зокрема, строк митного оформлення може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей у разі проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо вони не випускаються відповідно до частини 21 статті 356 МК України.

У розумінні частини 21 статті 356 МК України, положення якої дублюються у абзаці 6 пункту 29 Положення №450, за загальним правилом випуск поданих до митного оформлення товарів до одержання результатів відповідних досліджень (аналізу, експертиз) здійснюється саме за ініціативою декларанта або уповноваженої ним особи шляхом подання тимчасової декларації.

Таким чином, у разі відібрання проб (зразків) для проведення дослідження (аналізу, експертизи) у митного органу виникає право на перевищення строку проведення митного оформлення, визначеного частиною 1 статті 255 МК України, в межах граничного строку, визначеного статтею 199 МК України. Проте, таке перевищення строку митного оформлення не допускається у випадку, якщо товари випускаються у вільний обіг відповідно до частини 21 статті 356 МК України. При цьому митний орган, зокрема після здійснення відбору проб (зразків), не вправі самостійно ініціювати питання щодо випуску таких товарів.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, зокрема, у відповідності до наявної копії листа товариства з обмеженою відповідальністю «Джеремін» від 170119/1 від 17 січня 2019 року, позивач вимагав випустити товар у вільний обіг, оскільки він не підпадає під дію встановлених законодавством України заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон.

Проте, суд зауважує, що відомостей щодо отримання відповідачем вказаного листа та подання митному органу тимчасової декларації для випуску товару у вільний обіг до одержання результатів відповідних досліджень (аналізу, експертиз) матеріали справи не містять.

Таким чином, судом встановлено, що позивач не скористався наданим йому законом правом на подання тимчасової декларації з огляду на відсутність встановлених законодавством стосовно нього обмежень чи заборон щодо переміщення через митний кордон України, тому у відповідача були відсутні правові підстави для випуску товару, а наявність в матеріалах справи листа №170119/1 від 17 січня 2019 року не свідчить про дотримання позивачем вимог частини 21 статті 356 МК України та абзацу 6 пункту 29 Положення №450.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в період з 15 січня 2019 року до 24 січня 2019 року відповідач правомірно здійснював митне оформлення товару, задекларованого згідно із митною декларацією № UA112040/2019/000063, із перевищенням чотирьохгодинного строку, внаслідок чого утримувався товар «екстракт залишковий селективної очистки (ПН-6к). згідно паспорта № 3-1053 від 17 грудня 2018 року: в`язкість кінематична при 100 град.с. - 28,82 квадр. Мм/с, показник переломлення при 50 град.с. - 1,5278, анілінова точка 64,7 град.с., масова частка механічних домішок - відсутня, масова частка води сліди, температура спалаху, що визначається у відкритому тиглі - 257 град.с., температура застигання - 36 град.с., густина за температури 20 град.с.- 0,9610 г/см.куб., масова частка парафіно-нафтенових вуглеводнів - 19%, масова частка смол - 5%, вміст хлористих солей - 2 мг/дм.куб, вміст сірки - 2,90%. ТУ 0258-018-02 ЗІ ЗМ. 1-2. Використовується як пластифікатор-наповнювач при виробництві синтетичних дівініл (метил) - стирольних каучуків, пом`якшувача гумових сумішей», а тому позовні вимоги є в цій частині є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З приводу доводів позивача щодо відсутності рішення митного органу стосовно поданої позивачем попередньої декларації у період після закінчення чотирьохгодинного строку з моменту пред`явлення товару до митного оформлення та до оформлення відповідачем картки відмови № UA112040/2019/00013 від 24 січня 2019 року, суд зазначає наступне.

У відповідності до положень статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що предметом перевірки в межах даної адміністративної справи є правомірність поведінки митного органу щодо перевищення встановленого законом чотирьохгодинного строку виконання митних формальностей, що виразилась в утримуванні випуску товарів у вільний обіг.

При цьому, позивачем не оскаржується правомірність дій митниці щодо дотримання процедури відбору проб (зразків) товарів для проведення експертних досліджень, а також щодо підстав, які стали причиною відмови у митному оформленні декларації, тому відповідні обставини не перевіряються.

В той же час, судом встановлено та підтверджується матеріалами правомірність дій щодо перевищення строку прийняття рішення протягом чотирьох годин, встановлених для завершення митного оформлення, оскільки такі дії відповідача були пов`язані з відбором проб (зразків).

Більш того, суд зазначає, що позивачем також не надано суду належних та допустимих доказів виконання вимог, які забезпечують можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме, заповнення графи 31 митної декларації (товар №1) відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа».

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UA112040/2019/00013 від 24 січня 2019 року.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Зважаючи, що у задоволенні позову позивача, відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255,287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Джеремін» відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова