Справа № 303/4709/19
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/9530/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2019 року про повернення позовної заяви, прийняту суддею Монич В.О. у місті Мукачево у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив :

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №636444.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Суд виходив з того, що ОСОБА_1 не усунув вказані в ухвалі недоліки позовної заяви, викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 25.07.2019 року у встановлений судом строк.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що 30.07.2019 року, одразу після отримання ухвали суду від 25.07.2019 року про залишення позовної заяви без руху, надіслав клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, на підтвердження чого додає фіскальний чек УКРПОШТИ із відміткою про направлення кореспонденції

Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду про повернення позовної заяви, в силу приписів ч.2 ст.312 КАС України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З обставин справи вбачається, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, які склали підстави для прийняття оскаржуваного процесуального судового рішення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня отримання її копії для усунення виявлених у позовній заяві недоліків.

Копію зазначеної ухвали вручено позивачу 27.07.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.9).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 станом на 08.08.2019 року не усунуто недоліків позовної заяви, то, відповідно до частини 4 статті 169 КАС України, позовну заяву і додані до неї документи повернуто позивачу.

Частинами 1, 2 статті 169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч.5 ст.169 КАС України).

Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Судом із матеріалів справи, зокрема, із акта №70 від 04.09.2019 року (а.с.31), складеного комісією Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області встановлено, що 02.08.2019 року ОСОБА_1 було подано до канцелярії суду клопотання про усунення недоліків по даній адміністративній справі №303/4709/19, яка на той час знаходилась у судді Монича В.О.

Дане клопотання випадково прикріпилося до іншої позовної заяви, яка в свою чергу, відповідно до протоколу авторозподілу судової справи 05.08.2019 року була передана для розгляду судді Куцкіру Ю.Ю.

03.09.2019 року секретарем судового засідання Славич М.В. дане клопотання було виявлено та 04.09.2019 року повернуто до канцелярії суду експедитором Зварич Д.Я .

Враховуючи те, що судом першої інстанції не надано оцінки клопотанню ОСОБА_1 , поданого у строк на виконання вимог ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2019 року, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала винесена передчасно, відтак, є помилковою та не відповідає вимогам процесуального закону.

Згідно з ч.2 ст. 6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 року у справі «Меньшакова проти України» (Заява № 377/02) у п.52 «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (Рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)».

У справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Додатково колегія суддів звертає увагу на те, що повернення позовної заяви в даному випадку суперечить завданню адміністративного судочинства, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 312, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2019 року про повернення позовної заяви у справі № 303/4709/19 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення складено 25.09.2019 року.