Справа № 826/3263/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 вересня 2019 року № 826/3263/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інновації» (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 13) до Головного управління ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські інновації» (надалі також - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м Києві (надалі також - відповідач), про визнання протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: № від 02 жовтня 2017 року; №2 від 02 жовтня 2017 року; №2 від 02 жовтня 2017 року; №2 від 02 жовтня 2017 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.2017 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що перевіряючими під час проведення перевірки не надано належної оцінки наявним первинним документам. Господарські операції з контрагентами позивача підтверджені належними первинними документами, які підтверджують формування показників податкової звітності та відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку підприємства. Таким чином, спірні податкові повідомлення-рішення прийняті не на підставі, та не у межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України, є необґрунтованими, прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, що має наслідком його неправомірність та є підставою для скасування.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, про що надав суду відзив на адміністративний позов, з підстав того, що під час перевірки позивачем не було надано контролюючому органу первинних бухгалтерських документів в повному обсязі, а отже, спірні податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності вимог законодавства.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 31.07.2017 р. по 18.08.2017 р. на підставі направлень від 31.07.2017 р. №2631/26-15-14-03-03, №934/26-15-14-02-01, №1743/26-15-14-06-03, №933/26-15-14-02-01, №4799/26-15-14-04-06 виданих ГУ ДФС у м. Києві, головним державним ревізорам-інспекторам радникам податкової та митної справи ІІІ рангу Чукал А.В., Садук Н . І . , Єремі Я.П. , Кравчук Л.В. , Воскресенській М. В . , проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Українські інновації» (код 35632037) податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2014 р. по 31.12.2016 р.

За результатом перевірки складено акт від 28.08.2017 р. №333/26-15-14-07-01/35632037 (надалі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки контролюючим органом встановлено наступні порушення: п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п.134.1.1 п.134. 1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток за 2016 рік на загальну суму 1232280,00 грн; п. 198.3, п. 198.5 п. 198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 883793,00 грн, в тому числі: за квітень 2015 року - 5114,00 грн, за травень 2015 року - 7156,00 грн, за червень 2015 року - 8034,00 грн, за травень 2016 року - 92027 грн, за червень - 92027,00 грн, за червень 2016 року - 91963,00 грн, за липень 2016 року - 105350 грн., за вересень 2016 року - 211771,00 грн, за грудень 2016 року - 362378,00 грн.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 02 жовтня 2017 року: №2, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1104741,25 грн в т. ч. за податковим зобов`язанням в сумі 883793,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 220948,25 грн; № , яким застосовано штрафні санкції про застосування санкцій за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 510,00 грн; № 2, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 1540350,00 грн в т. ч. за податковим зобов`язанням в сумі 1232280,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 308070,00 грн; № 2 про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в розмірі 11554,91 грн.

Не погоджуючись з спірними податковими повідомленнями-рішеннями позивачем подано скаргу до ДФС України, за результатом розгляду скарги ДФС України Наказом від 22.12.2017 р. призначено документальну позапланову перевірку ТОВ «Українські інновації» (код 35632037) податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2014 р. по 31.12.2016 р.

У період з 26.12.2017 р. - 28.12.2007 р., на підставі наказу ДФС України від 22.12.2017 р. ГУДФС у м. Києві проведено документальну позапланову перевірку, за результатом якої складено акт від 05.01.2018 р. №4-26-15-14-02-01-14/35632037.

В акті перевірки контролюючим органом встановлено наступні порушення: п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п.134.1.1 п.134. 1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток за 2016 рік на загальну суму 1232280,00 грн; п. 198.3, п. 198.5 п. 198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 883793,00 грн, в тому числі: за квітень 2015 року - 5114,00 грн, за травень 2015 року - 7156,00 грн, за червень 2015 року - 8034,00 грн, за травень 2016 року - 92027 грн, за червень - 92027,00 грн, за червень 2016 року - 91963,00 грн, за липень 2016 року - 105350 грн., за вересень 2016 року - 211771,00 грн, за грудень 2016 року - 362378,00 грн; п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 змінами та доповненнями, в результаті чого порушено терміни реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям -платникам податку на додану вартість грудень 2015р. та квітень 2016р.; пп. 176.2. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 - VI із змінами та доповненнями, розділу 3 Наказу Міндоходів України від 21.01.2014 № 49 та розділу 3 наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», щодо несвоєчасного подання, надання не у повному обсязі та з недостовірними відомостями податкових розрахунків про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податку, суми утриманого з них податку за 2 - 4 квартали 2014 року, 1 - 4 квартали 2015 року та за 1 - 4 квартали 2016 року.

За результатом розгляду скарги позивача ДФС України прийнято рішення 09.01.2018 р. №523/6/99-99-11-01-01-25, яким спірні податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Позивач вважає вищезазначені податкові повідомлення-рішення протиправними та таким, що підлягають скасуванню, звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

В частині позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 02 жовтня 2017 року: №2, № 2, суд зазначає наступне.

Відповідач зазначає, що у видаткових накладних виписаних контрагентами на адресу позивача, не заповнено поле, в якому необхідно вказати дату та номер довіреності, прізвище відповідної особи за отримання товару.

Ознайомившись з висновками, викладеними контролюючим органом в акті перевірки та в письмовому відзиві на позовну заяву, на підставі яких здійснено висновки акту перевірки, суд зазначає, що для врахування витрат на послуги (товар) при обчисленні об`єкта оподаткування необхідне доведення безпосереднього зв`язку таких витрат з господарською діяльністю платника податків та підтвердження первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, які б засвідчували факт здійснення господарської операції.

Між позивачем (замовник), з однієї сторони, та ТОВ "КОМФОРТ ФІНАНС" (девелопер), з іншої сторони, укладено 24.05.2016 року договір девелопменту №240516-2 (надалі - договір №240516-2).

У відповідності до п. 1.1 - п. 1.4 договору №240516-2 за цим договором Замовник доручає, а Девелопер приймає на себе зобов`язання надати послуги з розробки, оперативного планування проекту по організації роботи з прокладання мереж, для найбільш економічно вигідного використання та реалізації проекту, а Замовник зобов`язується оплатити надані Девелопером послуги. Під послугами Девелопера в цьому Договорі розуміється наступне: Розробка бізнес-плану (проекту); Реалізація проекту; Пошук та залучення підрядних організацій для реалізації проекту; Отримання та узгодження технічної документації, що вимагається чинним законодавством України. Умови надання послуг встановлюються Замовником за узгодженням з Девелопером. Проект реалізується для досягнення цілей у сфері телекомунікації. Девелопер одержує право здійснювати вищевказані дії на території України (далі - Територія), в інтересах Замовника.

Так, між позивачем (замовник), з однієї сторони, та ТОВ "КОМФОРТ ФІНАНС" (постачальник), з іншої сторони, укладено 20.05.2016 року договір поставки №200516 (надалі - договір поставки №200516).

Згідно п. 1.1 - п. 1.5, п. 2.1 - п. 2.3 договір поставки №200516 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується систематично поставляти і передавати у власність (повне господарське володіння) Замовнику визначений цим Договором товар (надалі Іменується "товар"), а Замовник зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату. Найменування, одиниця виміру, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), та загальна вартість товару визначаються специфікаціями або рахунком-фактурою , які є невід`ємною частиною цього Договору. Сумою договору є сума всіх специфікацій або рахунків-фактур , які є невід`ємною частиною цього договору. Якість товару, що поставляється за цим Договором, має відповідати ТУ та ГОСТ, що затверджені в установленому діючим законодавством порядку. Постачальник гарантує, що товар належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним в Україні законодавством. Постачальник підтверджує, що укладення та виконання ним цього Договору не суперечить нормам чинного в Україні законодавства та відповідає його вимогам (зокрема, щодо отримання усіх необхідних дозволів та погоджень), а також підтверджує те. що укладання та виконання ним цього Договору не суперечить цілям діяльності Постачальника, положенням його установчих документів чи інших локальних актів. Поставка товару за цим Договором здійснюється у такі строки: 30 календарних днів з дати надання заявки. Заявка Замовником подається Постачальнику в письмовій/усній формі з використанням телефонного/електронного зв`язку. Товар передається в тарі і упаковці, що відповідає: ГОСТ, ДСТУ, інша технічна документація. Постачальник має право на дострокову поставку кожної партії товару в межах періоду поставки з обов`язковим повідомленням Покупця про це в сірок 3-х днів з моменту отримання заявки.

Крім того, між позивачем (замовник), з однієї сторони, та ТОВ "КОМФОРТ ФІНАНС" (виконавець), з іншої сторони, укладено договори: від 20.05.2016 року №200516 (надалі - договір №200516); від 24.05.2016 року №240516-1 (надалі - договір №240516-1).

Судом встановлено, що за змістом вищезазначені договори (№200516, №240516-1) є ідентичними, за виключенням п. 1.1, а тому не підлягають окремому дослідженню.

Відповідно до п. 1.1 - 2.6 договір (№200516, №240516-1) Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати Замовнику, у відповідності до умов даного Договору, комплекс робіт і послуг по нанесенню логотипа на сувенірну продукцію Замовника (договір №200516). Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати Замовнику, у відповідності до умов даного Договору, комплекс робіт і послуг з пакування та доставки продукції (договір №240516-1). Вартість робіт встановлюється Виконавцем. Замовник перераховує вартість робіт та послуг за цим Договором на поточний рахунок Виконавця згідно з виставленими рахунками-фактурами Виконавцем, не пізніше 3-х діб з моменту виставлення рахунку-фактури. Оплата має бути здійснена за реквізитами, які вказані у цьому Договорі. Замовник за погодженням з Виконавцем може замовити додаткові (не вказані у цьому Договорі) роботи та послуги. При цьому їх вартість не входить у суму даного Договору і сплачується Замовником окремо на підставі рахунків-фактур, виставлених Виконавцем. Після виконання Виконавцем повного обсягу робіт та послуг, замовлених Замовником згідно з даним Договором, Сторони остаточно узгоджують суму виконаних робіт та наданих послуг, яка підтверджується Актом виконаних робіт та наданих послуг. Акт виконаних робіт та наданих послуг надається Виконавцем Замовнику не пізніше 3-х діб з моменту закінчення виконання робіт, надання послуг. Замовник зобов`язаний підписати або мотивовано відмовитись від підписання вказаного Акту у 3-денний строк з моменту його отримання. У разі відсутності в 3-денний строк мотивованої відмови від підписання вказаного Акту, він вважається підписаним без зауважень. Виконавець має статус платника податку на прибуток на загальних умовах, передбачених Законом України ''Про оподаткування прибутку підприємств". Замовник має статус платника податку на прибуток на загальних умовах, передбачених Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

В підтвердження виконання умов Договорів позивачем надано суду наступні документи: Акти здачі-приймання робіт (надання послуг): №ОУ-0523/03 від 20.05.2016 року (послуги по нанесенню логотипа на сувенірну продукцію) на загальну суму з ПДВ 19032,00 грн (в т. ч. 3172,00 грн), №ОУ-0524/03 від 24.05.2016 року (послуги з пакування та доставки продукції) на загальну суму з ПДВ 254478,00 грн (в т. ч. 42413,00 грн), №ОУ-0525/01 від 25.05.2016 року (послуги з розробки, оперативного планування проекту по організації роботи з прокладання мереж) на загальну суму з ПДВ 255508,80 грн (в т. ч. 42584,80 грн); Видаткова накладна №РН-0520/11 від 20.05.2016 року (м`яч пляжний) на загальну суму з ПДВ 23142,00 грн (в т. ч. 3857,00 грн); Податкові накладні: від 20.05.2016 р. №137 на загальну суму 23142,00 грн (в т.ч. 3857,00 грн), від 23.05.2016 р. №138 на загальну суму 19032,00 грн (в т.ч. 3172,00 грн), від 24.05.2016 р. №140 на загальну суму 254478,00 грн (в т.ч. 42413,00 грн), від 25.05.2016 р. №181 на загальну суму 255508,80 грн (в т.ч. 42584,80 грн); Звіти про виконання умов договорів: №20-05-16 від 20.05.2016 р. (у відповідності до договору поставки №200516), №23-05-16 від 23.05.2016 р. (у відповідності до договору надання послуг №200516), №24-05-16 від 23.05.2016 р. (у відповідності до договору надання послуг №200516-1), №24-05-16 від 25.05.2016 р. (у відповідності до договору девелопменту №240516-2); Робочій проект, які Судом досліджено та копії залучено до матеріалів справи.

В матеріалах справи містяться копії нотаріально посвідченої заяви директора ТОВ "КОМФОРТ ФІНАНС" ОСОБА_34 від 21.09.2017 р., в якій зазначається, що дійсно в період з 05.04.2016 р. по 02.03.2017 р. займала посаду директора товариства та виконувала свої організаційно-розпорядчі, адміністративні, контролюючі та інші функції пов`язані з веденням господарської діяльності товариства.

Між позивачем (замовник), з однієї сторони, та ТОВ "ВАРГАС ГРЕЙД" (постачальник), з іншої сторони, укладено 01.09.2016 року договір поставки №2016-01 (надалі - договір поставки №2016-01).

Згідно п. 1.1 - п. 1.5, п. 2.1 - п. 2.3 договір поставки №2016-01 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується систематично поставляти і передавати у власність (повне господарське володіння) Замовнику визначений цим Договором товар (надалі Іменується "товар"), а Замовник зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату. Найменування, одиниця виміру, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), та загальна вартість товару визначаються специфікаціями або рахунком-фактурою , які є невід`ємною частиною цього Договору. Сумою договору є сума всіх специфікацій або рахунків-фактур , які є невід`ємною частиною цього договору. Якість товару, що поставляється за цим Договором, має відповідати ТУ та ГОСТ, що затверджені в установленому діючим законодавством порядку. Постачальник гарантує, що товар належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним в Україні законодавством. Постачальник підтверджує, що укладення та виконання ним цього Договору не суперечить нормам чинного в Україні законодавства та відповідає його вимогам (зокрема, щодо отримання усіх необхідних дозволів та погоджень), а також підтверджує те. що укладання та виконання ним цього Договору не суперечить цілям діяльності Постачальника, положенням його установчих документів чи інших локальних актів. Поставка товару за цим Договором здійснюється у такі строки: 30 календарних днів з дати надання заявки. Заявка Замовником подається Постачальнику в письмовій/усній формі з використанням телефонного/електронного зв`язку. Товар передається в тарі і упаковці, що відповідає: ГОСТ, ДСТУ, інша технічна документація. Постачальник має право на дострокову поставку кожної партії товару в межах періоду поставки з обов`язковим повідомленням Покупця про це в сірок 3-х днів з моменту отримання заявки.

В підтвердження виконання умов Договору позивачем надано суду наступні документи: Видаткові накладні: №ВГ-2709001 від 27.09.2016 року (термометр інфрочервоний для дистанційного вимірювання) на загальну суму з ПДВ 672546,00 грн (в т. ч. 112091,00 грн), №ВГ-2809001 від 28.09.2016 року (дзеркальце металеве) на загальну суму з ПДВ 598078,80 грн (в т. ч. 99679,80 грн); Податкові накладні: від 28.09.2016 р. №40 на загальну суму 598078,80грн (в т.ч. 99679,80 грн), від 27.09.2016 р. №43 на загальну суму 489997,80 грн (в т.ч. 81666,30 грн), від 27.09.2016 р. №47 на загальну суму 182548,20 грн (в т.ч. 30424,70 грн); Звіт про виконання умов договору №28-1 від 28.09.2016 р., які Судом досліджено та копії залучено до матеріалів справи.

Крім того, між позивачем (замовник), з однієї сторони, та ТОВ "КВЕНТ АЛЬЯНС" (постачальник), з іншої сторони, укладено 24.05.2016 року договір поставки №240516 (надалі - договір поставки №240516).

Згідно п. 1.1 - п. 1.5, п. 2.1 - п. 2.3 договір поставки №240516 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується систематично поставляти і передавати у власність (повне господарське володіння) Замовнику визначений цим Договором товар (надалі Іменується "товар"), а Замовник зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату. Найменування, одиниця виміру, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), та загальна вартість товару визначаються специфікаціями або рахунком-фактурою, які є невід`ємною частиною цього Договору. Сумою договору є сума всіх специфікацій або рахунків-фактур , які є невід`ємною частиною цього договору. Якість товару, що поставляється за цим Договором, має відповідати ТУ та ГОСТ, що затверджені в установленому діючим законодавством порядку. Постачальник гарантує, що товар належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним в Україні законодавством. Постачальник підтверджує, що укладення та виконання ним цього Договору не суперечить нормам чинного в Україні законодавства та відповідає його вимогам (зокрема, щодо отримання усіх необхідних дозволів та погоджень), а також підтверджує те. що укладання та виконання ним цього Договору не суперечить цілям діяльності Постачальника, положенням його установчих документів чи інших локальних актів. Поставка товару за цим Договором здійснюється у такі строки: 30 календарних днів з дати надання заявки. Заявка Замовником подається Постачальнику в письмовій/усній формі з використанням телефонного/електронного зв`язку. Товар передається в тарі і упаковці, що відповідає: ГОСТ, ДСТУ, інша технічна документація. Постачальник має право на дострокову поставку кожної партії товару в межах періоду поставки з обов`язковим повідомленням Покупця про це в сірок 3-х днів з моменту отримання заявки.

Між позивачем (замовник), з однієї сторони, та ТОВ "КВЕНТ АЛЬЯНС" (постачальник), з іншої сторони, укладено 15.06.2016 року договір №15616 (надалі - договір №15616).

Відповідно до п. 1.1 - п. 2.6 договору №15616 Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати Замовнику, у відповідності до умов даного Договору, комплекс робіт і послуг по нанесенню логотипа на сувенірну продукцію Замовника. Вартість робіт встановлюється Виконавцем. Замовник перераховує вартість робіт та послуг за цим Договором на поточний рахунок Виконавця згідно з виставленими рахунками-фактурами Виконавцем, не пізніше 3-х діб з моменту виставлення рахунку-фактури. Оплата має бути здійснена за реквізитами, які вказані у цьому Договорі. Замовник за погодженням з Виконавцем може замовити додаткові (не вказані у цьому Договорі) роботи та послуги. При цьому їх вартість не входить у суму даного Договору і сплачується Замовником окремо на підставі рахунків-фактур, виставлених Виконавцем. Після виконання Виконавцем повного обсягу робіт та послуг, замовлених Замовником згідно з даним Договором, Сторони остаточно узгоджують суму виконаних робіт та наданих послуг, яка підтверджується Актом виконаних робіт та наданих послуг. Акт виконаних робіт та наданих послуг надається Виконавцем Замовнику не пізніше 3-х діб з моменту закінчення виконання робіт, надання послуг. Замовник зобов`язаний підписати або мотивовано відмовитись від підписання вказаного Акту у 3-денний строк з моменту його отримання. У разі відсутності в 3-денний строк мотивованої відмови від підписання вказаного Акту, він вважається підписаним без зауважень. Виконавець має статус платника податку на прибуток на загальних умовах, передбачених Законом України ''Про оподаткування прибутку підприємств". Замовник має статус платника податку на прибуток на загальних умовах, передбачених Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

В підтвердження виконання умов Договорів позивачем надано суду наступні документи: Видаткові накладні: №РН-0624/18 від 24.06.2016 року (платок) на загальну суму з ПДВ 486091,20 грн (в т. ч. 81015,20 грн), №РН-0703/18 від 03.07.2016 року (камера діагностична) на загальну суму з ПДВ 632100,00 грн (в т. ч. 1053550,00 грн); Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №ОУ-0629/13 від 29.06.2016 року (послуги з вишивки) на загальну суму з ПДВ 65688,00 грн (в т. ч. 10948,00 грн); Податкові накладні: від 03.07.2016 р. №65 на загальну суму 632100,00 грн (в т.ч. 105350,00 грн), від 24.06.2016 р. №160 на загальну суму 486,091,200 грн (в т.ч. 81015,20 грн), від 29.06.2016 р. №280 на загальну суму 65688,00 грн (в т.ч. 10948,00 грн); Звіти про виконання умов договору: №29-06-16 від 29.08.2016 р. №03-07-16 від 03.07.2016 р., які Судом досліджено та копії залучено до матеріалів справи.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія нотаріально посвідченої заяви директора ТОВ "КВЕНТ АЛЬЯНС" ОСОБА_35 від 22.08.2017 р., в якій зазначається, що дійсно з 11.05.2016 р. по даний час є засновником та займає посаду директора товариства та виконує свої організаційно-розпорядчі, адміністративні, контролюючі та інші функції пов`язані з веденням господарської діяльності товариства.

Так, між позивачем (замовник), з однієї сторони, та ТОВ "КЕРНІТ ПРОМ" (виконавець), з іншої сторони, укладено 17.11.2016 року договір підряду №1711-16 (надалі - договір №1711-16).

Згідно п. 1.1 - п. 2.3 договору №1711-16 Виконавець за дорученням Замовника приймає на себе зобов`язання з виконання комплексу робіт почастковій реконструкції та модернізації волоконно-оптичних ліній зв`язку (ВОЛЗ) телекомунікаційної мережі Замовника (надалі - Роботи), відповідно до специфікації - Додаток №1 та Додаток №2 до Договору, а Замовник в свою чергу зобов`язаний прийняти Роботи та оплатити їх на умовах визначених даним Договором. Виконавець зобов`язується поставити оптичний кабель марки ОКТБг-24 у кількості 2702 метрів, а Замовник зобов`язується оплатити за ціною вказаною у Додатку №1 до Договору. Право власності на матеріали у Замовника виникає з моменту підписання Акту приймання - передачі виконаних Робіт у рамках даного Договору. Роботи виконуються в термін до 30 грудня 2016 року. По закінченню строків виконання Робіт Виконавець направляє Замовнику Акт приймання - передачі виконаних Робіт, в якому зазначаються роботи проведені Виконавцем. Замовник зобов`язаний, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання Акту приймання - передачі виконаних Робіт підписати та повернути Виконавцю переданий Виконавцем Замовнику Акт, а у разі непогодження направити Виконавцю підписану Замовником мотивовану відмову від приймання Робіт та підписання Акту. У разі неотримання Виконавцем підписаного Замовником Акту або підписаної Замовником мотивованої відмови від приймання Робіт та підписання Акту протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту направлення Акту Замовнику, вважається що Роботи виконанні Виконавцем відповідають вимогам Договору та чинного законодавства України та прийняті Замовником в повному обсязі, що підтверджується Актом приймання-передачі виконаних Робіт, підписаним Виконавцем в односторонньому порядку.

Крім того, між позивачем (замовник), з однієї сторони, та ТОВ "КЕРНІТ ПРОМ" (постачальник), з іншої сторони, укладено 29.12.2016 року договір поставки №2912-16 (надалі - договір поставки №2912-16).

Згідно п. 1.1 - п. 1.5, п. 2.1 - п. 2.3 договір поставки №1912-16 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується систематично поставляти і передавати у власність (повне господарське володіння) Замовнику визначений цим Договором товар (надалі Іменується "товар"), а Замовник зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату. Найменування, одиниця виміру, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), та загальна вартість товару визначаються специфікаціями або рахунком-фактурою , які є невід`ємною частиною цього Договору. Сумою договору є сума всіх специфікацій або рахунків-фактур , які є невід`ємною частиною цього договору. Якість товару, що поставляється за цим Договором, має відповідати ТУ та ГОСТ, що затверджені в установленому діючим законодавством порядку. Постачальник гарантує, що товар належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним в Україні законодавством. Постачальник підтверджує, що укладення та виконання ним цього Договору не суперечить нормам чинного в Україні законодавства та відповідає його вимогам (зокрема, щодо отримання усіх необхідних дозволів та погоджень), а також підтверджує те. що укладання та виконання ним цього Договору не суперечить цілям діяльності Постачальника, положенням його установчих документів чи інших локальних актів. Поставка товару за цим Договором здійснюється у такі строки: 30 календарних днів з дати надання заявки. Заявка Замовником подається Постачальнику в письмовій/усній формі з використанням телефонного/електронного зв`язку. Товар передається в тарі і упаковці, що відповідає: ГОСТ, ДСТУ, інша технічна документація. Постачальник має право на дострокову поставку кожної партії товару в межах періоду поставки з обов`язковим повідомленням Покупця про це в сірок 3-х днів з моменту отримання заявки.

В підтвердження виконання умов Договорів позивачем надано суду наступні документи: Акти здачі-приймання робіт (надання послуг): №КП-3112/06 від 30.12.2016 року (будівельно-монтажні роботи) на загальну суму з ПДВ 208595,50 грн (в т. ч. 34765,92 грн), №КП-2912/03 від 30.12.2016 року (будівельно-монтажні роботи) на загальну суму з ПДВ 391092,78 грн (в т. ч. грн 65182,13 грн), №КП-3012/01 від 30.12.2016 року (будівельно-монтажні роботи) на загальну суму з ПДВ 369181,20 грн (в т. ч. 61530,20 грн), №КП-3012/05 від 30.12.2016 року (будівельно-монтажні роботи) на загальну суму з ПДВ 532200,00 грн (в т. ч. 88700,00 грн); Видаткові накладні: №КП-2912/01 від 29.12.2016 року (коробка картонна (680х500х400), коробка картонна (1070х800х700), стріч плівка 17мк (500м), палета, етикетка) на загальну суму з ПДВ 203754,00 грн (в т. ч. 33959,00 грн), №КП-2912/04 від 29.12.2016 року (кабель) на загальну суму з ПДВ 469444,93 грн (в т. ч. 78240,82 грн); Звіти: №1 від 29.12.2016 року, №2 від 30.12.2016 року; Податкові накладні: від 29.12.2016 року №74 на загальну суму з ПДВ 203754,00 грн (в т. ч. 33959,00 грн), від 29.12.2016 року №75 на загальну суму з ПДВ 391092,78 грн (в т. ч. 65182,13 грн), від 29.12.2016 року №76 на загальну суму з ПДВ 469444,93 грн (в т. ч. 78240,82 грн), від 30.12.2016 року №104 на загальну суму з ПДВ 369181,20 грн (в т. ч. 61530,20 грн), від 30.12.2016 року №105 на загальну суму з ПДВ 532200,00 грн (в т. ч. 88700,00 грн), від 30.12.2016 року №106 на загальну суму з ПДВ 208595,50 грн (в т. ч. 34765,92 грн), які Судом досліджено та копії залучено до матеріалів справи.

З аналізу первинної документації, Суд приходить до висновку, що господарські операції між позивачем та контрагентами були реальними і відбувались згідно умов Договорів між вказаними контрагентами і на їх умовах. Виконання позивачем вищезазначених договорів призвело до зміни його майнового стану, що підтверджується наступними документами: Договір № 29/03/16 від 29 березня 2016 року (товар: м`ячі пляжні реалізовані ТОВ «Сандора»), Додаток № 1 від 19 травня 2016 року до Договору № 29/03/16 від 19 травня 2016 року, Видаткова накладна № РН-0000040 від 24 травня 2016 року; Видаткова накладна № РН-0000078 від 02 вересня 2016 року, Видаткова накладна № РН-0000048 від 02 вересня 2016 року (платки з кольоровими принтом реалізовані Представництву «Берлін-Хемі/А.Менаріні Гмбх»; Видаткові накладні: № РН-0000097 від 11 жовтня 2016 року, № РН-0000086 від 11 жовтня 2016 року (дзеркальце металеве реалізоване Представництву «Берлін-Хемі/А.Менаріні Гмбх»; Видаткові накладні: № РН-0000081 від 30 вересня 2016 року, № РН-0000069 від 30 вересня 2016 року (термометр реалізовано (дзеркальце металеве реалізоване Представництву «Берлін-Хемі/А.Менаріні Гмбх»); Договір купівлі-продажу № 129/2014 від 09 грудня 2014 року, Видаткова накладна № РН-0000055 від 04 липня 2016 року, Товарно-транспортна накладна № 55 (камери реалізовані ТОВ «Лореаль Україна»; Договір № 1/01 на прокладання кабелю 15 січня 2016 року, Додаток № 1 від 15 січня 2016 року до Договору № 1/01 на прокладання кабелю від 15 січня 2016 року, Акт № ОУ-0000127 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29 грудня 2016 року, Акт №ОУ-0000125 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29 грудня 2016 року (послуги по прокладанню кабелю надані ТОВ «Гігатранс України») та інші документи (Фото дзеркальця із ТМ "BERLIN-CHEMIE MENARINI", Фото платка, термометра інфрачервоного, камер діагностичної).

Також, суд звертає увагу, що в актах перевірки підтверджено оплату за отримані послуги (товар) контролюючим органом, а отже дане питання не ставиться під сумнів.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємства є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Так, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до статті 1 цього Закону бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації (частина 1 статті 8 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

У бухгалтерському обліку відображаються окремі господарські операції, з яких складається господарська діяльність.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (стаття 1 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

За змістом частин 1 та 2 статті 9 наведеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов`язане з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, за визначенням, наведеним у підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 статті 201 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для цілей визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно із пунктом 2.1 Розділу 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до пункту 2.4 Розділу 2 зазначеного Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Із зазначених правових норм вбачається, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість та витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку.

В матеріалах справи в повному об`ємі наявні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між Позивачем та вказаними Контрагентами. Зазначені документи, складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», статті 44, статті 201 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704) і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Отже, фактичні обставини об`єктивно засвідчують правомірність формування позивачем податкового кредиту та віднесення відповідних сум до складу витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту з податку на додану вартість обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов`язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Суд критично ставиться до твердження відповідача про те, що відсутність у видаткових накладних номеру та дати довіреності є підставою про висновок про безтоварність даних угод, оскільки наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Так, Суд враховує позицію Верховного Суду, висловлену в Постанові суду по справі № К/9901/6704/18 (804/4940/14) від 06.02.2018 р., зокрема, що наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу. В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Крім того, висновки відповідача, які ґрунтуються лише на податковій інформації та звітності контрагента позивача, а не аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірного договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Контролюючи органи не наділені повноваженнями на перевірку економічної доцільності рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Також, Контролюючим органом не подано доказів на підтвердження недобросовісності позивача, як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальника, як-от: пояснень посадової особи щодо її непричетності до фінансово-господарської діяльності очолюваного суб`єкта господарювання, судових рішень, вироків, не наведено доводів щодо здійснення позивачем операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявні заяви директорів контрагентів позивача, які підтверджують про виконання своїх безпосередніх обов`язків під час укладання та виконання умов договорів, а отже, твердження відповідача про наявність кримінальних справ не є підтвердженням про безтоварність угод між сторонами за договорами.

Відповідно до приписів статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року по справі №826/16134/14 (адміністративне провадження №К/9901/9387/18).

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Отже, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 08 серпня 2018 року по справі №816/3144/13-а (№К/9901/507/18).

Окрім того, в законодавстві відсутня норма, яка б зобов`язувала підприємство перевіряти наявність таких ресурсів у контрагента та формувати податковий кредит лише за їх наявності.

При цьому, аргументи відповідача ґрунтуються на інформації з АІС "Податковий блок", однак, така інформація не є належним та допустимим доказом у справі, а висновки про відсутність у контрагентів Позивача умов для здійснення фінансово-господарської діяльності зроблені на підставі службової інформації, що є недостатньою для визнання господарських операцій з Позивачем нереальними (безтоварними).

Крім того, жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності у контрагентів позивача матеріальних ресурсів відповідачем суду не надано, а відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах.

Судом також враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому, платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виявлені під час перевірки порушення позивачем податкового законодавства є такими, що не відповідають дійсності, у зв`язку з чим прийняті податкові повідомлення-рішення від 02 жовтня 2017 року: №2, №2 на підставі висновків акту перевірки, є протиправним та підлягає скасуванню.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02 жовтня 2017 року №, яким застосовано штрафні санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 510,00 грн, суд зазначає наступне.

Як вбачається з акту перевірки, що позивачем до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві не своєчасно подано податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ за 4 квартал 2016 року.

Так, перевіркою правильності заповнення звітності 1-ДФ встановлено, що у податкових розрахунках форми 1-ДФ за 2 - 4 квартали 2014 року, 1 - 4 квартали 2015 року та за 1 - 3 квартали 2016 року, не відображено інформацію про суми виплат здійснених товариством на користь фізичних осіб - підприємців, а саме: ФОП ОСОБА_8 за ІІ кв. 2014 року на суму 25500,00 грн; ФОП ОСОБА_9 за ІІ кв. 2014 року на суму 2500,00 грн; ОСОБА_10 за ІІІ кв. 2014 року на суму 158000,00 грн; ФОП ОСОБА_8 за ІІІ кв. 2014 року на суму 25500,00 грн; ФОП ОСОБА_11 за ІІІ кв. 2014 року на суму 1262,00 грн; ФОП ОСОБА_9 за ІV кв. 2014 року на суму 2500,00 грн; ФОП ОСОБА_1 за І кв. 2015 року на суму 3200,00 грн; ФОП ОСОБА_2 за І кв. 2015 року на суму 99600,00 грн; ФОП ОСОБА_12 за ІІ кв. 2015 року на суму 11500,00 грн; ФОП ОСОБА_13 за ІІ кв. 2015 року на суму 15928,00 грн; ФОП ОСОБА_13 за ІІІ кв. 2015 року на суму 25239,00 грн; ФОП ОСОБА_14 за ІІІ кв. 2015 року на суму 1100,00 грн; ОСОБА_15 за ІІІ кв. 2015 року на суму 1760,00 грн; ФОП ОСОБА_3 за ІІІ кв. 2015 року на суму 5985,00 грн; ФОП ОСОБА_16 за ІV кв. 2015 року на суму 30000,00 грн; ФОП ОСОБА_3 за ІV кв. 2015 року на суму 2665,00 грн; ФОП ОСОБА_4 за ІV кв. 2015 року на суму 18997,06 грн; ФОП ОСОБА_19 за ІV кв. 2015 року на суму 50625,00 грн; ОСОБА_20 за ІV кв. 2015 року на суму 22680,00 грн; ФОП ОСОБА_13 за ІV кв. 2015 року на суму 26288,00 грн; ФОП ОСОБА_9 за ІV кв. 2015 року на суму 2500,00 грн; ФОП ОСОБА_21 . за І кв. 2016 року на суму 945,00 грн; ФОП ОСОБА_5 за І кв. 2016 року на суму 1925,00 грн; ФОП ОСОБА_6 . за І кв. 2016 року на суму 124960,00 грн; ФОП ОСОБА_7 за І кв. 2016 року на суму 54435,00 грн; ФОП ОСОБА_13 за І кв. 2016 року на суму 28054,00 грн; ФОП ОСОБА_13 за ІІ кв. 2016 року на суму 26416,00 грн; ФОП ОСОБА_25 за ІІ кв. 2016 року на суму 61000,00 грн; ФОП ОСОБА_26 за ІІ кв. 2016 року на суму 6855,00 грн; ФОП ОСОБА_27 за ІІІ кв. 2016 року на суму 2502,00 грн; ФОП ОСОБА_28 за ІІІ кв. 2016 року на суму 25050,00 грн; ФОП ОСОБА_13 за ІІІ кв. 2016 року на суму 25296,00 грн; ФОП ОСОБА_9 за ІІІ кв. 2016 року на суму 2500,00 грн; ФОП ОСОБА_13 за ІV кв. 2016 року на суму 29342,00 грн; ФОП ОСОБА_9 за ІV кв. 2016 року на суму 9500,00 грн; ФОП ОСОБА_29 за ІV кв. 2016 року на суму 10000,00 грн; ФОП ОСОБА_30 за ІV кв. 2016 року на суму 232680,00 грн; ФОП ОСОБА_30 за ІV кв. 2016 року на суму 88500,00 грн; ФОП ОСОБА_31 за ІV кв. 2016 року на суму 156383,20 грн; ФОП ОСОБА_32 за ІV кв. 2016 року на суму 375,00 грн; ФОП ОСОБА_26 за ІV кв. 2016 року на суму 43000,00 грн.

Крім того, перевіркою встановлено, що за 4 квартал 2015 року та за 1 кв. 2016 року ТОВ «Українські інновації» подавало податкові розрахунки за формою 1-ДФ з недостовірними відомостями, що призвело до зміни платника податку, так згідно повідомлень щодо допущених помилок у податкових розрахунках, код помилки 99 - «податковий номер фізичної особи недійсний або серія та номер паспорта відсутні в окремому реєстрі ДРФО», а саме, фізичну особу - працівника ОСОБА_33 зазначено за кодом НОМЕР_1 , а необхідно вказати код НОМЕР_2 .

Суд звертає звагу, що під час розгляду справи позивачем не надано доказів спростування викладених в акті перевірки.

Відповідно до підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

При цьому, пункту 119.2 статті 119 Податкового кодексу України передбачено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Відповідно до пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України, фізична особа - підприємець (ФОП) повинен самостійно відображати доходи за результатами календарного року та самостійно сплачувати податок на доходи фізичних осіб.

У разі якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими Податкового кодексу України для платників податку - фізичних осіб (п.177.6 ст.177 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 177.8 Податкового кодексу України суб`єкт підприємницької діяльності, який нараховує (виплачує) доходи на користь приватного підприємця - фізичної особи не утримує податок на доходи фізичних осіб в тому разі, коли приватним підприємцем надано копію документу, який підтверджує його реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності. Проте, такі нарахування доходів попадають у розрахунку за формою 1Дф у графи 3 та 3а з ознакою доходу "157" - дохід, виплачений самозайнятій особі.

Отже, позивач, як податковий агент подає до державної фіскальної служби за місцем реєстрації податковий розрахунок за формою 1-ДФ, де зазначає суму нарахованого та виплаченого доходу з ознакою доходу « 157», проте податок на доходи фізичних осіб не утримується і не сплачується. Той факт, що такий дохід потрібно відображати в 1-ДФ, підтверджується наявністю окремої ознаки доходу у Довіднику ознак доходів, затвердженому Наказом Міністерства юстиції України від 13.01.2015 року №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку».

Таким чином, у разі не відображення нарахованого доходу ФОП у податковому розрахунку 1-ДФ, до особи, що нараховувала дохід, застосується відповідальність, передбачена п.119.2 ст.119 ПК України, що свідчить про правомірність висновків відповідача в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що контролюючим органом правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 02 жовтня 2017 року №, яким застосовано штрафні санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 510,00 грн, а отже позовні вимоги в даній частині не підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №2 про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в розмірі 11554,91 грн, суд зазначає наступне.

Згідно інформаційних баз даних ДФС встановлено порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ПН), а саме: ПН №11 від 25.12.2015 року зареєстрована 13.01.2016 р. о 11:48 год, кількість затримки 19 днів, сума штрафу 1772,00 грн; ПН №5 від 24.12.2015 року зареєстрована 13.01.2016 р. о 11:48 год, кількість затримки 20 днів, сума штрафу 3434,61 грн; ПН №12 від 25.04.2016 року зареєстрована 24.06.2016 р. о 1:56 год, кількість затримки 60 днів, сума штрафу 319,50 грн; ПН №3 від 04.04.2016 року зареєстрована 13.07.2016 р. о 3:35 год, кількість затримки 100 днів, сума штрафу 6028,80 грн.

Згідно з п. 11 підрозд. 2 розд. ХХ «Перехідні положення» Кодексу з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Граничні строки реєстрації податкової накладної встановлені пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, відповідно до якого реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з Кодексом.

Відповідно до пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст.201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

З системного аналізу вказаних правових норм можна дійти висновку про те, що підставою для звільнення від сплати штрафу є сукупність таких двох умов разом як: 1) складення податкової накладної, що не надається отримувачу, та 2) за наслідками операції, яка звільнена від оподаткування або оподатковується за нульовою ставкою.

Аналогічні висновки щодо застосування норм п.1201.1 ст.1201 Податкового кодексу України викладені в постановах Верховного Суду від 11 грудня 2018 року в справі № 820/2298/18, від 13 березня 2019 року в справі №813/4157/17, і відповідно до ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано суду доказів та спростувань щодо несвоєчасної реєстрації вищезазначених податкових накладних.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що контролюючим органом правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 02 жовтня 2017 року №2, яким застосовано штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в розмірі 11554,91 грн, а отже позовні вимоги в даній частині не підлягають задоволенню.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог частково.

Керуючись положеннями статей 2, 4, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інновації» (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 13) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 02 жовтня 2017 року: №2, № 2.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ) за рахунок державних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інновації» (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, ) судові витрати у розмірі 39676,36 грн (тридцять дев`ять тисяч шістсот сімдесят шість гривень 36 копійок).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій