Справа № 2н-36/12
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 вересня 2019 року

Київ

справа №2н-36/12

адміністративне провадження №К/9901/1382/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

при секретарі судового засідання Горбатюку В.С.,

за участю:

представника позивача Кальковця В.Л.,

представника відповідача 1 Ємельянова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові Державної податкової служби на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2013 (головуючий суддя Калиновський В.А., судді: Бенедик А.П., Калитка О.М.) у справі за позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові Державної податкової служби до 1.Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", 2.Приватної фірми "Кібела" про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулося до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2013 заяву ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" у справі №2н-36/12 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011 задоволено, постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову у справі №2а-9309/10/2070 за позовом СДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Харкові ДПС до ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", ПФ "Кібела" про зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2013, податковий орган звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, у якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2013 та прийняти нове рішення, яким позов про стягнення заборгованості - задовольнити.

В обґрунтування вимог касаційної скарги податковий орган посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, зокрема, статті 67 Конституції України, пункту 11.5 статті 11 Закону України «Про податок на додану вартість», Порядку випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті товарів та митну територію України . Позивач вважає, що висновки, викладені в оскаржуваному судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам справи. Як зазначає позивач, ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" вважає, що нововиявленою обставиною є порушення господарським судом справи про банкрутство ПФ "Кібела". Проте, на час розгляду справи та ухвалення постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011 справа відносно боржника - ПФ "Кібела" не порушувалась. Позивач звертає увагу, як вбачається зі змісту заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, відповідач 1 дізнався про факт звернення податкового органу з кредиторськими вимогами до відповідача 2 лише 15.10.2012. Натомість, Харківським окружним адміністративним судом у постанові від 13.09.2012 зазначено, що представником ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" надано до суду копію ухвали Господарського суду Харківської області від 21.05.2012 про порушення справи про банкрутство ПФ "Кібела" та копію заяви позивача з грошовими вимогами до боржника. Таким чином, на думку позивача, порушення у справі про банкрутство та подання позивачем відповідної заяви до боржника не може вважатися нововиявленою обставиною у розумінні статті 245 КАС України, ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" був обізнаний щодо наявності обставин, які відповідач 1 вважає нововиявленими.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.05.2013 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою СПДІ по роботі з великими платниками податків у м.Харкові ДПС у справі №2н-36/12.

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII з Вищого адміністративного суду України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду передано матеріали адміністративної справи №2н-36/12 (№2-9309/10/2070) за правилами підпункту 4 частини першої Розділу VІІ Перехідних положень цього кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 08.07.2019 прийнято матеріали справи до провадження та призначено справу №2н-36/12 до касаційного розгляду у судовому засіданні на 23.07.2019.

У судовому засіданні 23.07.2019 за участю представників позивача та відповідача 1 розгляд справи відкладено до 10.09.2019.

Під час касаційного розгляду справи у судовому засіданні 10.09.2019 представник позивача підтримав доводи, викладені у касаційній скарзі, представник відповідача 1 проти касаційної скарги заперечив та просив відмовити у її задоволенні.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу СПДІ по роботі з великими платниками податків у м.Харкові ДПС на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2013 судом прогололено вступну та резолютивну частини постанови про задоволення касаційної скарги частково.

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено наступне. СДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Харкові звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просила стягнути з ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ПФ «Кібела» 49 податкових векселів, виданих при імпорті товарів на митну територію України за березень-квітень 2007 року на загальну суму 1'530'712,03грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2007, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2007, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.10.2009 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2007 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2007 залишено без змін.

Верховний Суд України за результатами розгляду скарги податкового органу за винятковими обставинами постановою від 11.01.2010 скасував зазначені судові рішення, направивши справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2010 у задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким частково задоволено позов та стягнуто з ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на користь держави суму непогашених векселів у розмірі 1'530'712,03грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.03.2012 постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011 залишено без змін.

ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулося до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2013 заяву ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" у справі №2н-36/12 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011 задоволено, постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 15.10.2012 при безпосередньому ознайомленні з матеріалами справи №5023/1721/12 про порушення справи про банкрутство ПФ «Кібела» в Господарському суді Харківської області встановив, що до зазначеної заяви податковим органом також було включено і заборгованість за 49 податковими векселями, виданими ПФ «Кібела» при імпорті товарів на митну територію України за березень-квітень 2007 року на загальну суму 1'530'712,03грн, що підтверджувалось розрахунком кредиторських вимог позивача до ПФ «Кібела».

Харківський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що на час ухвалення судового рішення, 24.02.2011 існувала обставина щодо визначення та обліку СДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Харкові заборгованості в сумі 1'530'712,03грн. як податкового боргу ПФ «Кібела», що є нововиявленою обставиною в розумінні пункту 1 частини другої статті 245 КАС України, однак не була відома суду та відповідачу, оскільки така обставина стала відома при розгляді справи №5023/1721/12 Господарським судом Харківської області про порушення справи про банкрутство боржника ПФ «Кібела».

Переглянувши оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи на підставі встановлених фактичних обставин у справі правильність застосування судом норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження, яке на час розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення було передбачено главою 4 розділу ІV КАС України (у редакції Закону, чинного на час розгляду і вирішення справи).

Статтею 245 КАС України (у редакції Закону, чинного на час розгляду і вирішення справи) встановлені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини першої статті 245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Частиною другою цієї статті визначений перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до пунктів 1 і 2 часини другої статті 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

Підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення, які мають істотне значення і які об'єктивно існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі.

Отже, за своєю юридичною суттю нововиявленими обставинами є фактичні обставини, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації. Тобто, істотність обставини означає те, що в разі, коли б суд мав можливість урахувати цю обставину при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення.

Також, необхідними ознаками обставин, за яких їх можна вважати нововиявленими, є їх існування під час розгляду спірної ситуації в суді і ці обставини не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справі, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті. Ознаку "не були і не могли бути відомі особі" потрібно розглядати як сукупність двох умов. Тобто для визначення обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за умови добросовісного ставлення до справи, тоді така підстава для перегляду судового рішення відсутня.

Не є нововиявленими обставинами: ті, які виникли або змінилися після прийняття рішення чи винесення ухвали (не існували на той момент); ті, на які посилалися як на докази сторони, або об'єктивно могли бути долучені як докази, або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону щодо всебічного і повного дослідження обставин справи; невчасно подані сторонами докази; офіційні тлумачення Конституційного Суду України тощо.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об'єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Справа судами розглядалась неодноразово. З матеріалів справи слідує, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011, яка залишена без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.03.2012, позов задоволено частково, ухвалено стягнути з ПФ «Кібела» 1'530'712,03грн. на погашення спірних податкових векселів. У прийнятті цієї постанови апеляційний суд виходив з того, що оскільки строк сплати зобов'язань по спірним податковим векселям наступає до закінчення терміну подачі декларації за звітний податковий період, то погашення цих векселів шляхом включення зобов'язань до податкової декларації ПДВ не допускається. У зв'язку з непогашенням ПФ «Кібела» вказаних векселів у відповідача-1 як банка-аваліста виник обов'язок оплатити спірні податкові векселі.

Відповідач 1 вказував, з позицією якого погодився суд при задоволенні заяви про скасування рішення за нововиявленими обставина, що на час подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011 ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», при ознайомленні з матеріалами справи №5023/1721/12 про порушення справи про банкрутство боржника ПФ «Кібела», стало відомо про звернення СДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Харкові з заявою від 27.06.2012 з вимогами до боржника.

У заяві податковий орган зазначив про наявність у ПФ «Кібела» боргу за виданими з серпня 2006 року по вересень 2007 року 1803 податковими векселями на загальну суму 37'770'787грн. 57коп. несплаченої у встановлений законом строк. До зазначеної суми вимог СДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Харкові було також включено і заборгованість за 49 податковими векселями, виданими ПФ «Кібела» при імпорті товарів на митну територію України за березень-квітень 2007 року на загальну суму 1'530'712,03грн., авальованих відповідачем 1. При цьому позивач вказану заборгованість визначив безпосередньо, як заборгованість боржника ПФ «Кібела» перед бюджетом, тобто податковим боргом.

З уразуванням доводів сторін, на підставі матеріалів справи, керуючись нормативним регулюванням, що підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, Верховний Суд зазначає наступне.

Сам факт порушення справи про банкрутство не може слугувати підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Звернення податкового органу з вимогами до боржника є правом конкурсного кредитора, в силу положень Закону про банкрутство. Вимоги конкурсного кредитора регулюються Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відтак, правомірність/неправомірність включення позивачем до суми вимог спірної заборгованості у сумі 1'530'712,03грн. підлягає розгляду у справі про банкрутство. У постанові, щодо якої подано заяву про її перегляд за нововиявленими обставинами, предметом спору фактично було визначення та облік податковим органом заборгованості в сумі 1'530'712,03грн. як податкового боргу ПФ «Кібела» Задовольняючи заяву, суд неправомірно визнав обставини включення вказаної суми до загального розміру кредиторських вимог податкового органу до боржника ПФ «Кібела», як нововиявлені, які мають істотні значення. Крім того, такі фактичні обставини не є такими, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування цієї Конвенції, в рішенні від 28.11.1999 у справі "Brumarescu v. Romania" наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитись під сумнів". "Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтись повторного розгляду та винесення нового рішення у справі" (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ryabykh v. Russia" від 24.07.2003).

Частиною першою-другою статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, висновок суду апеляційної інстанції про задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011 є помилковим та таким, що не відповідає правильному застосуванню норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, третьої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові Державної податкової служби задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2013 скасувати.

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2011 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду