Справа № 623/1494/19
Суддя: Винниченко П. П.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/1494/19
Номер провадження 2-а/623/25/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Винниченка П.П.

з участю: секретаря - Ардашевої Я.В.

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області сержанта поліції Сухар Олександра Олексійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2019 року представник ОСОБА_1 Савін Олег ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області сержанта поліції Сухар Олександра Олексійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач зазначає, що 21 березня 2019 року відносно нього поліцейським СРПП Ізюмського ВП ГУ НП в Харківській області сержантом поліції Сухар О.О. була винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДПО18 № 205402. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП за те, що він керував автомобілем без пристебнутого паску безпеки та не надав для огляду водійське посвідчення. Вважає, що постанова ДПО18 № 205402 від 21 березня 2019 року про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є протиправною та підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви, наданої представником позивача, просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач поліцейський сектору реагування патрульної поліції Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області сержанта поліції Сухар О.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 126 КАС України, причини своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України.

За встановлених обставин суд розглядає справу у відсутність сторін та вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Так, з матеріалів справи встановлено, що 21.03.2019 року о 17-20 год. поліцейським сектору реагування патрульної поліції Ізюмського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області сержанта поліції Сухар О.О. винесено постанову серії ДПО18 № 205402 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. з підстав того, що 21.03.2019 року о 17-20 год. в м. Ізюм по вул. К. Маркса водій керував автомобілем Volkswagen Vento, д.н.з. НОМЕР_1 , був непристебнутий паском безпеки, передбачений конструкцією автомобіля та не пред`явив для перевірки (не мав при собі) посвідчення водія, чим порушив п. 2.3 (в), п. 2.1 (а) ПДР України, відповідальність за що передбачена за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з доводів позивача, зазначених в позовній заяві, останній категорично заперечує факт вчинення ним зазначеного вище правопорушення, вказуючи на відсутність його вини.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, які б дозволили вказати на достовірність, того що позивачем дійсно скоєне зазначені правопорушення, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія.

Наявна у справі постанова не дає підстав для висновку про скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відсутнє в постанові посилання на докази, які підтверджують факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування наведених в позові аргументів щодо відсутності самого факту адміністративного правопорушення, сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Тому, суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був належним чином кваліфікувати дії позивача та зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився та не надав суду будь-яких доказів вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, та пояснень з приводу підстав та мотивів притягнення останнього до адміністративної відповідальності саме за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, оскільки позивач заперечує скоєння правопорушення, а доказів вини позивача у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідачем не надано, суд приходить висновку про недоведеність наявності в діях позивача складу даного адміністративного правопорушення.

Окрім того позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, обґрунтовуючи його наступним: оскаржувана постанова була складена 21.03.2019 року, протевона не була вручена йому, оскільки він відмовився від підпису. 30 березня 2019 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся на адресу Ізюмського ВП ГУ НП в Харківській області з адвокатським запитом, в якому просив надати копію оскаржуваної постанови. 08 квітня 2019 року оскаржувана постанова була направлена на адресу представника позивача, шо підтверджуєтеся відповідним супровідним листом, отримана 10 квітня 2019 року.

Враховуючи, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого ним рішення і не надано жодного доказу на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а строк на оскарження постанови поновленим.

Враховуючи наведене, та на підставі ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, ч. 1 ст. 126, 245, 251, 252, 258, 268, 279, 280, 285 КУпАП, ст. ст. 72-77, 245, 246, 286 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 205402 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 205402 від 21 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя П. П. Винниченко