Справа № 1.380.2019.003857
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.003857
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Гулкевич І.З., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом дочірнього підприємства ЛПП Україна Акціонерного товариства ЛПП (вул.Міжгірська,1, м. Перемишляни,81200) до Головного управління Держпродспоживслужби у Тернопільській області (вул. Микулинецька, 20, м. Тернопіль, 46008) про визнання протиправною та скасування рішення про накладення штрафу,-

встановив:

Дочірнє підприємство ЛПП Україна звернулося до суду з позовною заявою, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Тернопільській області №23 від 07.05.2019 р про накладення на позивача штрафних санкцій за порушення законодавства про рекламу.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що чинним законодавством не встановлено підстав та способу здійснення відповідачем контролю за дотриманням вимог законодавства про рекламу, а тому останній діяв протиправно. Крім того, позивач заперечує наявність самого порушення законодавства про рекламу, позаяк висновок, на його думку, відповідач здійснив на підставі хибного тлумачення законодавства.

Ухвалою суду від 30.07.2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу у 15-денний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позовну заяву (вх.№30550 від 27.08.2019). Відповідач на спростування доводів викладених у позові зазначає наступне. Відповідно до вимог ст.26 Закону України Про рекламу та Положення №694, державний контроль за дотриманням законодавства про рекламу на території Тернопільської області здійснює Головне управління Держпродспоживслужби у Тернопільській області. В рамках проведення такого контролю, фахівцем ГУ Держпродспоживслужби у Тернопільській області виявлено розповсюдження реклами в ТРЦ Подоляни, що за адресою вул. Текстильна 28ч, м. Тернопіль, рекламодавець ДП ЛПП Україна АТ ЛПП, біля входу в магазин RESERVED (рекламоносій розпродаж -70%) з ознаками порушення вимог ч.5 ст.8 Закону України Про рекламу. Службовою особою Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби складено протокол №15 від 26.02.2019 про порушення законодавства про рекламу. 23.04.2019 начальником ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області було прийняте рішення №15 про накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про рекламу, яке було винесене за результатами здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу щодо захисту прав споживачів реклами. Позивач не погодився з вищевказаним рішенням, та оскаржив його до суду. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 в задоволенні позовних вимог ДП ЛПП Україна АТ ЛПП відмовлено. На даний час справа перебуває на розгляді у Восьмому апеляційному адміністративному суді.

Оскільки, рекламодавець - ДП ЛПП Україна АТ ЛПП в порушення ч.2 ст. 26 Закону України Про рекламу не надав необхідних документів на вимогу відповідача, службовою особою Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області складено протокол про порушення законодавства про рекламу №23 від 23.04.2019. 07.05.2019 начальником ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області було прийняте рішення №23 про накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про рекламу, яке було винесене за результатами здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу щодо захисту прав споживачів реклами

Відповідач вважає, свої дії абсолютно правомірними. Та стверджує, що рішення про накладення штрафу на позивача повній мірі відповідає нормам чинного законодавства.

Позивач у свою чергу надав суду відповідь на відзив (вх. №31001 від 29.08.2019). Вважає що відповідач у своїх запереченнях не спростував твердження та аргументи позивача стосовно позовних вимог. Підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Так, судом встановлено, що позивач здійснює торговельну діяльність одягом та супутніми товарами у магазині торгової марки RESERVED, розміщеному у Торгівельно-розважальному центрі Подоляни, який знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28ч. Відповідно до витягу з наказу №37 від 14.05.2019 з метою збільшення обсягів реалізації в магазинах ДП ЛПП Україна АТ ЛПП генеральним директором підприємства покладено обов`язок на керуючого вищезгаданого магазину, провести переоцінку товарів, реалізувати товари за цінами встановленими у додатку.

Внаслідок проведення контролю за дотримання позивачем Закону України Про рекламу (далі Закону) службовою особою Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби у Тернопільській області, складено Протокол №15 від 15.02.2019 про порушення законодавства про рекламу. Протокол складений про наступне: в ТРЦ Подоляни, що за адресою вул. Текстильна, 28ч, м. Тернопіль виявлено розповсюдження реклами (рекламодавець ДП ЛПП Україна АТ ЛПП) біля входу в магазин RESERVED (рекламоносій розпродаж -70%), з ознаками порушення вимог ч.5 ст.8 Закону, а саме реклама про знижку цін на продукцію, розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки, цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

26.02.2019 відповідачем на адресу ДП ЛПП Україна АТ ЛПП надіслано лист №01-08/592 щодо надання інформації, з вимогою надати пояснення щодо виявленого порушення, копію свідоцтва про державну реєстрацію рекламодавця, затверджений макет розповсюдженої реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами, а також іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття відповідачем рішення.

19.03.2019 позивачу повторно надіслано лист вимогу №01-08/835.

На підставі Протоколу про порушення законодавства про рекламу від 26.02.2019 №15, відповідачем, 23.03.2019 прийнято Рішення №15 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

11.04.2019 відповідачем скеровано лист №01-08/1153, яким повідомлено позивача про початок розгляду справи про порушення ним законодавства про рекламу та повторно зобов`язано надати пояснення щодо виявленого порушення та документи.

23.04.2019 ГУ Держпродспоживслужби у Тернопільській області складено Протокол засідання про порушення законодавства про рекламу відносно ДП ЛПП Україна АТ ЛПП, відповідно до якого вирішено накласти штраф на рекламодавця згідно ч.7 ст.27 Закону та скласти протокол за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами (виготовлення) центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення повноважень.

На підставі матеріалів справи та протоколу засідання стосовно справи про порушення Закону України Про рекламу від 23.04.2019 відповідачем у той же день прийнято Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №15. Даним рішенням вирішено, у зв`язку з неможливістю встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог законодавства Про рекламу накласти на ДП ЛПП Україна АТ ЛПП штраф у розмірі 3400, 00 грн. Рішення надіслане позивачу листом з повідомленням 24.04.2019.

Не погоджуючись з даним рішенням ДП ЛПП Україна АТ ЛПП оскаржило його до Львівського окружного адміністративного суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №1.380.2019.002500 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ДП ЛПП Україна АТ ЛПП. Позивач оскаржив дане рішення в апеляційному порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2019, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 року по справі №1.380.2019.002500 залишено без змін.

За приписами частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки, рекламодавець - ДП ЛПП Україна АТ ЛПП в порушення ч.2 ст. 26 Закону України Про рекламу не надав необхідних документів на вимогу відповідача, службовою особою Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області складено протокол про порушення законодавства про рекламу №23 від 23.04.2019.

На підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу №23 від 23.04.2019, начальником Головного управління Держспоживслужби у Тернопільській області прийнято рішення №23 від 24.04.2019 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу щодо рекламодавця - ДП ЛПП Україна АТ ЛПП.

Головним управління Держпродспоживслужби у Тернопільській області листом від 24.04.2019 №01-08/1298 надіслано на адресу ДП ЛПП Україна АТ ЛПП повідомлення про місце та час розгляду справи про порушення вимог законодавства України про рекламу, а також про наслідки неприбуття на розгляд справи.

У подальшому, на підставі протоколу засідання справи про порушення законодавства про рекламу №23 від 07.05.2019 року, керуючись ст. 27 Закону України Про рекламу, відповідачем було прийнято рішення від 07.05.2019 року №23 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у сумі 1700,00 грн.

Дане рішення позивачу надіслано засобом поштового зв`язку 07.05.2019 року.

Не погоджуючись з вищезгаданим Рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області було утворене відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1092 Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, є територіальним органом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та їй підпорядковане.

Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області діє на підставі Положення, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 15.08.2017 року №694.

Згідно п.15 Положення №694, Головне управління є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в установах Казначейства України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області, відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, зокрема: у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння); здійснює контроль за дотриманням вимог, окрім іншого, Закону України Про рекламу межах наданих повноважень (п.4 Положення №694).

Засади рекламної діяльності в Україні, відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами на території України регулюються Законом України Про рекламу.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України Про рекламу від 03.07.1996 року №270/96-ВР:

реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;

товар - будь-який предмет господарського обігу, в тому числі продукція, роботи, послуги, цінні папери, об`єкти права інтелектуальної власності;

знижка тимчасове зменшення ціни товару, яке надається покупцям (споживачам).

Основними принципами реклами є: законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди (ч.1 ст.7 Закону України Про рекламу).

Згідно із частиною першою статті 26 Закону України Про рекламу, контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України Про рекламу, на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право:

вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства;

вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;

надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень;

приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження;

приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Згідно із частиною третьою статті 26 Закону України Про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право:

бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону;

подавати необхідні документи, давати пояснення;

отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них;

оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.

Згідно ч.ч.4, 5, 6 ст.15 Закону України Про захист прав споживачів від 12.05.1991 року №1023-ХХІІІ, вживання понять знижка або зменшена ціна або будь-яких інших, аналогічних за значенням, дозволяється лише з додержанням таких умов:

1) якщо вони застосовуються до продукції, яку безпосередньо реалізує суб`єкт господарювання;

2) якщо такого роду знижка або зменшення ціни застосовується протягом визначеного та обмеженого періоду часу;

3) якщо ціна продукції є нижчою від її звичайної ціни.

Дія положень цієї частини поширюється також на продукцію, що є харчовим продуктом.

Вживання поняття розпродаж або будь-яких інших, аналогічних йому, дозволяється лише з додержанням таких умов:

1) якщо здійснюється розпродаж усіх товарів у межах певного місця або чітко визначеної групи товарів;

2) якщо тривалість розпродажу обмежено в часі;

3) якщо ціни товарів, що підлягають розпродажу, є меншими від їх звичайної ціни.

Дія положень цієї частини поширюється також на продукцію, що є харчовим продуктом.

Після публічного повідомлення про початок проведення розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни до споживачів повинна доводитися інформація про ціну продукції, що була встановлена до початку проведення відповідного розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни, а також ціну цієї ж продукції, встановлену після їх початку.

Дія положень цієї частини поширюється також на продукцію, що є харчовим продуктом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Закону №270/96-ВР, особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Отже, законодавством визначений перелік осіб, які несуть відповідальність за порушення законодавства про рекламу. Такими особами є: рекламодавці, виробники реклами та розповсюджувачі реклами.

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулює Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №693.

У відповідності до п.11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду (п.12 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу).

Пунктом 9 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу встановлено, що підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Пунктом 14 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу передбачено, що Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Згідно п.16 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку (п.18 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу).

Згідно ч.5 ст.8 Закону №270/96-ВР, реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Таким чином, розповсюдження інформації про тимчасове зменшення ціни товару, яке надається покупцям (споживачам), є рекламою про знижку.

З матеріалів справи про порушення законодавства про рекламу вбачається, що у ТРЦ Подоляни, що знаходиться за адресою : м. Тернопіль, вул. Текстильна, 28ч (рекламодавець ДП ЛПП Україна АТ ЛПП) біля входу в магазин RESERVED (рекламоносій розпродаж 70%) розміщено рекламу про знижки цін на товар 70%. Однак, зазначена реклама не містить інформації про дату початку і закінчення знижки цін на продукцію. Даний факт також підтверджується матеріалами фотофіксації, доданими до протоколів про порушення законодавства про рекламу.

Крім того, 26.02.2019, 19.03.2019 та 11.04.2019 відповідачем на адресу позивача були надіслані листи-вимоги про надання документів, необхідних для здійснення повноважень щодо контролю.

З наданих відповідачем доказів видно, що позивач отримував вказані листи, однак не надав ГУ Держпродспоживслужби у Тернопільській області необхідних документів.

Зокрема, ч.6 ст.15 Закону України Про захист прав споживачів, ч.5 ст.8 Закону №270/96-ВР передбачено, що після публічного повідомлення про початок проведення розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни до споживачів повинна доводитися інформація про ціну продукції, що була встановлена до початку проведення відповідного розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни, а також ціну цієї ж продукції, встановлену після їх початку.

Вказані обставини дають підстави дійти висновку, що реклама щодо проведення програми із залучення нових клієнтів та збільшення обсягів продажу, шляхом зменшення ціни товару повинна місти інформацію про строки та місце проведення цих заходів та із зазначенням інформаційного джерела, з якого можна дізнатися про умови та місце проведення цих заходів, а також із зазначенням інформації про попередню ціну продукції, що була встановлена до початку проведення програми.

Отже, розміщена зовнішня реклама біля входу в магазин RESERVED з надписом розпродаж 70% не містить інформації про дату початку та закінчення знижки цін на продукцію, на ній не зазначено попередню ціну товару, не зазначено нову ціну з врахуванням програми.

Таким чином, суд погоджується із доводами представника відповідача, що розповсюджена реклама, шляхом розміщення її біля входу в магазин з вищевказаним надписом в розумінні ст.1 Закону №270/96-ВР є недобросовісною рекламою, оскільки вводить або може ввести в оману споживачів реклами, завдати шкоди особам, державі чи суспільству внаслідок неточності, недостовірності, двозначності, перебільшення, замовчування, порушення вимог щодо часу, місця і способу розповсюдження.

При цьому, п.4 ч.1 ст.8 Закону №270/96-ВР передбачено, що у рекламі забороняється використовувати засоби і технології, які діють на підсвідомість споживачів реклами.

Більше того, суд не розцінює розміщену інформацію біля входу в магазин з надписом розпродаж 70% як акцію. Водночас, суд відзначає, що позивач має право рекламувати продаж товарів за зниженою чи зменшеною ціною, аналогічним значенням, але в спосіб, чітко визначений законодавством.

При цьому, суд зазначає, що згідно ч.3 ст.9 Закону №270/96-ВР, інформаційний, авторський чи редакційний матеріал, в якому привертається увага до конкретної особи чи товару та який формує або підтримує обізнаність та інтерес глядачів (слухачів, читачів) щодо цих особи чи товару, є рекламою.

Загалом, суд також враховує, що відповідно до наданих відповідачем фотоматеріалів спірні відомості про знижки стосуються продукції, реалізацію якої безпосередньо здійснює ДП ЛПП Україна АТ ЛПП, а також долученого біля входу в магазин RESERVED, в якому також розміщені матеріали про знижки без належного відображення дати їх початку та закінчення.

На підставі вказаного, суд дійшов висновку про правомірність рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області щодо прийняття рішення №23 від 07.05.2019року про накладення штрафу.

Згідно з ч.4 ст.27 Закону №270/96-ВР, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладають штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами.

Відповідно до ч.6 ст.27 Закону №270/96-ВР, за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку наведеним, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем не було надано відомостей щодо вартості реклами, інформації та матеріалів, що витребовувалися відповідачем, тому останнім правомірно накладено на штраф у розмірі 1700,00 грн.

Стосовно доводів позивача про те, що відповідачем не були виконані вимоги Закону №877-V щодо проведення перевірки ДП ЛПП Україна АТ ЛПП, суд зазначає наступне.

Закон №270/96-ВР не регулює відносини щодо виявлення та запобігання порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема, належної якості продукції, робіт та послуг, а лише визначає засади рекламної діяльності в Україні та регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, а тому контроль за дотриманням законодавства про рекламу не підпадає під дію Закону №877-V.

Оформлення таких документів як акти перевірок, направлення на перевірку, повідомлення про перевірку, припис про усунення порушень рекламним законодавством України не передбачено.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, навів правомірні доводи та надав належні докази на підтвердження фактів порушення позивачем вимог законодавства про рекламу, які стали підставою для застосування щодо останнього штрафів.

Суд, відповідно до ст.90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження викладені вище посилання позивача у спростування встановлених порушень. Разом з цим, позивач не навів переконливих аргументів та не надав допустимих доказів, що свідчили б про правомірність та обґрунтованість його позовних вимог.

Інших належних та обґрунтованих підстав для скасування спірних рішень позивачем надано не було й судом таких не встановлено.

Судом також перевірена законодавчо визначена процедура накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу стосовно позивача та не виявлено порушень.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятих рішень, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.139 КАС України, сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив :

В задоволенні позовних вимог дочірнього підприємства ЛПП Україна Акціонерного товариства ЛПП до Головного управління Держпродспоживслужби у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування рішення про накладення штрафу - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Гулкевич І.З.