Справа № 140/731/19
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 рокуЛьвів№857/6563/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Кузьмича С.М.,

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

за участю представників: позивача Самчука А.М., відповідача Сахарчука А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у справі №140/731/19 (головуючий суддя Каленюк Ж.В. рішення проголошене о 11:22 год. у м. Луцьку повний текст складений 15.05.2019р.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Агро» до Головного управління ДФС у Волинській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Моноліт-Агро» звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Агро» до Головного управління ДФС у Волинській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 лютого 2019 року товариство відповідно до вимог Податкового кодексу України надіслало для реєстрації в ЄРПН податкові накладні, виписані за фактом господарських операцій із Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Хім Центр»: від 04 лютого 2019 року №4 на загальну суму 449864,74 грн. (із них податок на додану вартість (ПДВ) 74977,46 грн.) та від 05 лютого 2019 року №5 на загальну суму 486485,42 грн. (з них ПДВ 81080,90 грн.). Водночас, на адресу товариства надійшли електронні квитанції № та № про зупинення реєстрації цих податкових накладних на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризику, визначеним підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. На пропозицію надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, 22 лютого 2019 року товариство в електронному вигляді надіслало контролюючому органу письмові пояснення та документи стосовно здійснення господарських операцій за цими накладними. Однак рішеннями комісії Головного управління ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації, від 22 лютого 2019 року №1084450/41869613 та №1084449/41869613 відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкових накладних від 04 лютого 2019 року №4 та від 05 лютого 2019 року №5 відповідно з підстав ненадання платником податку копій договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Також у додатковій інформації значиться, що відсутні платіжні доручення, банківські виписки; встановлена недостовірність наданих платником документів щодо підтвердження наявності земель на загальну площу 1305 га.

Оскарження зазначених рішень Комісії ГУ ДФС у Волинській області не призвело до їх скасування та реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Позивач не погоджується із рішеннями Комісії ГУ ДФС у Волинській області, вважає їх незаконними та необґрунтованими, оскільки ним надіслано контролюючому органу усі документи, що підтверджують господарські операції із ТзОВ «Агро-Хім Центр», а також виробничі можливості для поставки контрагенту самостійно вирощеної сільськогосподарської продукції (насіння соняшника врожаю 2018 року). Окрім того, стверджує, що Критерії оцінки ризиковості платника податку затверджені без дотримання регуляторних процедур, тому зупинення реєстрації податкових накладних із застосуванням таких Критеріїв є протиправним.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 22 лютого 2019 року №1084449/41869613 та №1084450/41869613. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 04 лютого 2019 року №4 та від 05 лютого 2019 року №5, подані для реєстрації Товариством з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Агро». Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Агро» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області судові витрати у сумі 3842,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, винесеним з неправильним застосуванням норм матеріального права, та невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Доводи апелянта зводяться до того, що комісією ГУ ДФС у Волинській області проведено аналіз поданих ТзОВ «Моноліт-Агро» для реєстрації в ЄРПН податкових накладних від 04 лютого 2019 року №4, від 05 лютого 2019 року №5 документів та встановлено відсутність платіжних доручень, банківських виписок, що засвідчують факт оплати за поставлену продукцію, а також недостовірність наданих платником документів щодо підтвердження наявності земель на загальну площу 1305 га. Повідомлення товариства від 15 лютого 2019 року про надання пояснення та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, містить копії 26 додатків. Але серед цих документів відсутні договори оренди та суборенди земельної площі, реєстри договорів оренди, платіжних доручень, банківських виписок щодо сплати коштів покупцем ТзОВ «Агро-Хім Центр» за товар. Оскільки позивачем не було подано усіх документів, як це визначено пунктом 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117, то це стало підставою для прийняття Комісією рішень про відмову в реєстрації зазначених податкових накладних в ЄРПН. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що судом першої інстанції досліджено усі обставини, які мають значення для правильного вирішення спору по суті. Здійснено оцінку доводів, наданих сторонами. Суд врахував принцип змагальності сторін і надав можливість кожній стороні надати докази в обґрунтування своїх доводів, тверджень та заперечень. Вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення законним, мотивованим та обґрунтованим. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими і такими, що не відповідають дійсним обставинам. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишивши оскаржуване рішення суду без змін.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ТзОВ «Моноліт-Агро» зареєстроване як юридична особа 16 січня 2018 року; основним його видом діяльності є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Товариство є платником ПДВ з 01 березня 2018 року. Ці обставини підтверджується копіями витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягу №004 з реєстру платників ПДВ.

ТзОВ «Моноліт-Агро» (продавець) при здійсненні господарських операцій з продажу соняшнику врожаю 2018 року для ТзОВ «Агро-Хім Центр» (покупець) складено податкові накладні від 04 лютого 2019 року №4 на суму 449864,74 грн. (в тому числі ПДВ 79977,46 грн.), від 05 лютого 2019 року №5 на суму 486485,42 грн. (в тому числі ПДВ 81080, 90 грн.), які були надіслані для реєстрації в ЄРПН 08 лютого 2019 року. Ці податкові накладні були доставлені до центрального рівня ДФС України та прийняті системою, однак їх реєстрація зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України у зв`язку з тим, що вони відповідають вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

15 лютого 2019 року в електронному вигляді на адресу контролюючого органу товариство надіслало пояснення щодо господарських операцій, за якими виписано податкові накладні та документи для підтвердження реальності здійснення таких господарських операцій.

Однак рішенням комісії Головного управління ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації, від 22 лютого 2019 року №1084450/41869613 позивачу було відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 04 лютого 2019 року №4 з підстав ненадання платником податку копій усіх документів, а саме: договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Також у додатковій інформації значиться, що відсутні платіжні доручення, банківські виписки; встановлена недостовірність наданих платником документів щодо підтвердження наявності земель на загальну площу 1305 га. Аналогічні підстави зазначені і у рішенні від 22 лютого 2019 року №1084449/41869613 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05 лютого 2019 року №5.

Не погоджуючись з цими рішеннями, ТзОВ «Моноліт-Агро» оскаржило їх до ДФС України та до скарги приєднано копії документів (звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2018 року (форма №4-сг, річна), звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01 грудня 2018 року (форма №29-сг, річна), відповідні пояснення стосовно виписаних податкових накладних за господарськими операціями із ТзОВ «Агро-Хім Цент». Водночас, рішенням Комісії з питань розгляду скарг ДФС України від 04 березня 2019 року №12729/41869613/2 та №12730/41869613/2 скарга товариства залишена без задоволення, а рішення Комісії ГУ ДФС у Волинській області без змін з тих підстав, що відсутні копії документів, що підтверджують факт придбання, виготовлення, переробки товарно-матеріальних цінностей/чи можливість надання послуг, виконання робіт.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що подані позивачем документи підтверджують реальність здійснення господарських операцій, за якими складено спірні податкові накладні, ознак порушення вимог законодавства щодо їх складення вони не містять.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Як визначено пунктом 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України також встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №341, надалі Порядок № 1246).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Як передбачено пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно із пунктом 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У свою чергу, механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (надалі Порядок №117).

Відповідно до пункту 3 Порядку №117 податкові накладні/ розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак: 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих на реєстрацію у місяці, іншому ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений в них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,05, Р<РмЧ1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування; Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

У разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна / розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі (пункт 4 Порядку №117).

Разом з тим, податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку. У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється (пункти 5-7 Порядку №117).

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є відповідність: 1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Суд зазначає, що положення пунктів 6 та 7 Порядку №177 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Як слідує з квитанцій від 08 лютого 2019 року, реєстрація податкових накладних від 04 лютого 2019 року №4 та від 05 лютого 2019 року №5 зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України у зв`язку з тим, що податкові накладні відповідають вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Згідно з вимогами пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Судом встановлено, що ДФС України листом від 12 листопада 2018 року №35019/7/99-99-07-05-02-17 довела до Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС затверджені в.о. голови ДФС України 05 листопада 2018 року та погоджені Міністерством фінансів України 31 жовтня 2018 року Критерії ризиковості платника податку та Критерії ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до підпункту 1.6 пункту 1 цих Критеріїв ризиковості платника податку комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення. Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.

Як бачимо, підпункт 1.6 пункту 1 містить кілька підстав для встановлення ризиковості платника податку. Проте конкретні причини, за яких відповідач 1 визначив ТзОВ «Моноліт- Агро» таким, що відповідає Критеріям ризиковості платника податку, надіслані позивачу квитанції від 08 лютого 2019 року не містять. Водночас, у них запропоновано надати позивачу пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Слід зауважити, що згідно з пунктами 12, 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Зазначеним вимогам квитанції від 08 лютого 2019 року про зупинення реєстрації в ЄРПН податкових накладних від 04 лютого 2019 року №4 та від 05 лютого 2019 року №5 не відповідають. Так у них відсутні порядковий номер, номенклатура товарів продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній, реєстрація яких зупинена. Критерій ризиковості платника податку, на підставі якого зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі не містить конкретного показника, якому відповідає платник податку, а пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі не містить чіткої вказівки, які саме показники чи відомості необхідно підтвердити. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію ризиковості. Невиконання цього обов`язку призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Судом встановлено, що 07 лютого 2019 року на засіданні Комісії ГУ ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (тобто, ще до надіслання податкових накладних від 04 та 05 лютого 2019 року №4 та №5) було прийнято рішення про включення до переліку ризикових платників податків ІС «Податковий блок» ТзОВ «Моноліт- Агро» відповідно до абзацу сьомого підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку: наявні інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником. Як слідує з цього рішення, його прийнято на підставі службової записки управління податків і зборів з юридичних осіб від 07 лютого 2019 року №273/03-20-12-01-11. Суд не надає оцінку ні інформації, що викладена у службовій записці, ні зазначеному рішенню від 07 лютого 2019 року, оскільки вони не охоплені позовними вимогами, однак вважає за необхідне зазначити, що відповідач 1 не надав суду доказів інформування позивача як платника податків про таке рішення; відсутні будь-які посилання про його наявність і у квитанціях від 08 лютого 2019 року, якими зупинено реєстрацію податкових накладних від 04 та 05 лютого 2019 року №4 та №5, а також у відзиві на позовну заяву. Водночас, обов`язок відповідача надавати докази на обґрунтування своїх доводів разом із поданням відзиву визначений частиною другою статті 79 КАС України; поважність причин ненадання цих доказів у визначеному порядку представник відповідачів не пояснив. При цьому суду не зрозуміло, як за таких обставин були зареєстровані інші податкові накладні, подані для реєстрації ТзОВ «Моноліт- Агро», зокрема, від 05 лютого 2019 року №8, від 06 лютого 2019 року №9, №10 та №11, від 07 лютого 2019 року №12, які також складені за господарськими операціями із ТзОВ «Агро-Хім Центр» щодо поставки соняшнику врожаю 2018 року.

Відповідно до пункту 14 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Суд зауважує, що вказаний перелік документів є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як визначено у пунктах 15, 16 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг). Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Позивач, дотримуючись встановленого порядку, 15 лютого 2019 року подав в електронній формі засобами електронного зв`язку до ДФС письмові пояснення та копії документів за обома податковими накладними, які складені на одного отримувача, за одним і тим самим договором та за однаковим кодом товарів згідно з УКТЗЕД. На підтвердження цієї обставини позивач надав такі докази: бухгалтерську довідку від 01 лютого 2019 року №1 про наявність приміщень, інших виробничих засобів в ТзОВ «Моноліт Агро», договір поставки від 18 грудня 2018 року №18-12/18 між ТзОВ «Агро-Хім Центр» та ТзОВ «Моноліт-Агро», додаткову угоду до договору поставки від 01 лютого 2019 року №18-12/18, видаткові накладні на продаж соняшника врожаю 2018 року від 04 лютого 2019 року №7 та від 05 лютого 2019 року №8, довіреність на отримання товару від 30 січня 2019 року №1, товарно-транспортні накладні, пропуск на територію підприємства від 04 лютого 2019 року №7, №8 та 05 лютого 2019 року №13, №18, виписку по рахунку банківської установи від 14 лютого 2019 року (а.с.41-43), видаткові накладні на придбання насіння соняшника для посіву від 15 травня 2018 №753 та від 23 квітня 2018 року №1241 та товарно-транспортні накладні до них, акт виконання робіт (надання послуг) по обмолоту соняшника від 10 жовтня 2018 року №3201 (а.с.50-51), договір оренди комбайну від 01 квітня 2018 року, акт приймання-передачі комбайну до договору від 01 квітня 2018 року, накладну-вимогу на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (насіння соняшника та добрив) від 31 травня 2018 року №10, акт про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за травень 2018 року, довідку Поворської сільської ради від 10 серпня 2018 року про використання земель ТзОВ «Моноліт-Агро», договір суборенди землі від 01 липня 2018 року, реєстр договорів оренди ТзОВ «Моноліт-Агро», реєстр договорів суборенди між СТзОВ «Заповіт» та ТзОВ «Моноліт-Агро», договір оренди приміщення від 01 квітня 2018 року, акт приймання-передачі до договору оренди приміщень від 01 квітня 2018 року, платіжні доручення від 01 лютого 2019 року №509, №510, від 04.02.2019 №513, від 07 лютого 2019 №519, №520, №522, №523, №524, від 11.02.2019 лютого 2019 року №525, №526, №527, №528, №529, №530, №531, №532, №533, №534, №535, №536 електронні документи з №279 по №301, всього 26 завантажень.

Як визначено пунктом 23 Порядку №117, Комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Згідно з пунктом 21 вказаного Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (зазначена у квитанції про зупинення пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Комісією ГУ ДФС у Волинській області відмовлено в реєстрації в ЄРПН податкових накладних від 04 та 05 лютого 2019 року №4 та №5 відповідно з підстав ненадання платником податку копій усіх документів, а саме: договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Проте, як видно з переліку документів, які є в матеріалах справи, договір поставки від 18 грудня 2018 року №18-12/18 між ТзОВ «Агро-Хім Центр» та ТзОВ «Моноліт-Агро», додаткову угоду до договору поставки від 01 лютого 2019 року №18-12/18 позивач надавав (документ №276, №277, №278), так само як і виписку по рахунку банківської установи від 14 лютого 2019 року та копії платіжних доручень про оплату (документ №285, №298, №299, №300, №301). У судовому засіданні представник відповідачів наполягала на тому, що документи, надані позивачем суду, відрізняються за обсягом від тих, що були надіслані до ДФС. Водночас, як слідує з повідомлення від 15 лютого 2019 року №1, позивач надіслав 26 додатків. Серед тих додатків, які надали відповідачі суду, наявна банківська виписка по рахунку позивача (контрагент ТзОВ «Агро-Хім Центр») за період з 01 грудня 2018 року по 14 лютого 2019 року, договір поставки від 18 грудня 2018 року №18-12/18 та додаток до нього від 01 лютого 2019 року. Тому наведене свідчить про безпідставність мотивів, викладених у спірних рішеннях, про відмову позивачу в реєстрації податкових накладних з підстав ненадання позивачем договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; банківських виписок з особових рахунків. З цього приводу варто звернути увагу, що відомості про укладення зовнішньоекономічних договорів матеріали справи не містять; продаж вирощеної сільськогосподарської продукції позивач здійснював на внутрішньому ринку України. Водночас, навіть якщо до ДФС і не були доставлені копії платіжних доручень як розрахункових документів, то це не може бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної, оскільки пункт 14 Порядку №117 передбачає можливість надання таких документів про оплату: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Відтак, надання одного із цих видів документів є достатнім.

Стосовно застереження про недостовірність наданих платником документів щодо підтвердження наявності земель на загальну площу 1305 га, то суд також зауважує, що пункт 14 Порядку №117 не містить безпосередньої вимоги щодо надання документів, що підтверджують наявність у виробника сільськогосподарської продукції земель в користуванні. У свою чергу, серед тих документів, які надали суду відповідачі, є довідка Поворської сільської ради Ковельського району від 10 серпня 2018 року №1329 про перебування у ТзОВ «Моноліт-Агро» в користуванні на умовах суборенди земельних ділянок (паїв) громадян загальною площею 1305 га. Зі звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2018 року (форма №4-сг, річна), звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01 грудня 2018 року (форма №29-г, річна) видно, що посівна площа під соняшник становить 767,00 га. У письмовому поясненні від 15 лютого 2019 року №23 до повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій за податковими накладними (а.с.139-140), ТзОВ «Моноліт-Агро» також повідомляло, що у 2018 році товариство посіяло 767,00 га соняшника та зібрало врожаю 30449,90 ц, з яких продано в 2018 році 6183 ц, у січні 2019 року 389 ц, залишок на кінець січня 2019 року становить 23878 ц. На підтвердження цих відомостей позивач посилався на статистичні звіти форм №21-заг річна, №21-заг місячна, №4-сг річна, №29-сг річна. Також, як видно з пояснення, довідка Поворської сільської ради Ковельського району від 10 серпня 2018 року №1329 про суборенду 1305 га сільськогосподарських угідь надавалася товариством для доведення показників, які свідчать про його позитивну податкову історію.

Отже, наведене в цілому свідчить про необґрунтованість спірних рішень Комісії ГУ ДФС у Волинській області від 22 лютого 2019 року №1084449/41869613 та №1084450/41869613 з підстав недостовірності документів щодо наявності земель у користуванні.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно проаналізовано документи, які надав позивач для підтвердження господарських операцій за спірними податковими накладними від 04 лютого 2019 року №4 та 05 лютого 2019 року №5.

Зокрема, судом встановлено, що 18 грудня 2018 року між ТзОВ «Моноліт-Агро» (постачальник) та ТзОВ «Агро-Хім Центр» (покупець) укладено договір поставки №18-12/18, за умовами якого постачальник передає у власність покупця сільськогосподарську продукцію насіння соняшника за ціною, кількістю, якістю, узгоджених сторонами, на умовах поставки FCA (франко-перевізник) з місцем завантаження село Козлиничі Ковельського району (місце реєстрації позивача), пункт доставки місто Кропивницький. Оплата товару здійснюється у безготівковій формі або готівкою в касу підприємства протягом 14-ти банківських днів з наступного за днем надання дня надання постачальником товарно-транспортних накладних, видаткових та податкових накладних, рахунку-фактури (пункти 1, 2.1, 3.4 договору). Додатковою угодою від 01 лютого 2019 року до цього договору поставки внесено зміни щодо місця поставки та порядку переходу права власності на товар.

На виконання цього договору ТзОВ «Моноліт-Агро» як постачальник виписало видаткові накладні від 04 лютого 2019 року №4 на суму 449864,74 грн. (включаючи ПДВ у сумі 74977,46 грн.) та видаткову накладну від 05 лютого 2019 року №5 на суму 486485,42 грн. (включаючи ПДВ у сумі 81080,90 грн.); отримувачем товару насіння соняшника врожаю 2018 року за цими видатковими накладними кількістю 43,98 т та 46,76 т відповідно є Литвиненко С.І ОСОБА_1 (довіреність від 30 січня 2019 року №1, а.с.28). Про поставку товару на умовах, визначених пунктом 2.1 договору від 18 січня 2018 року №18-121/18 (зі змінами згідно з додатковою угодою від 01 лютого 2019 року), свідчать товарно-транспортні накладні від 04 лютого 2019 року №7, №8, від 05 лютого 2019 року №13, №18 з пропусками до місця розвантаження.

Таким чином, за фактом поставки позивачем товару для ТзОВ «Агро-Хім Центр» відповідно до умов договору поставки товару (соняшника врожаю 2018 року) у позивача виникло податкове зобов`язання та обов`язок складання податкових накладних від 04 лютого 2019 року №4 та 05 лютого 2019 року №5 та їх реєстрацію в ЄРПН.

Як слідує із виписки по банківському рахунку товариства за період з 01 грудня 2018 року по 14 лютого 2019 року (тобто, станом на 15 лютого 2019 року день надіслання документів до ДФС) ТзОВ «Агро-Хім Центр» здійснювалася оплата за насіння соняшника за окремими партіями на виконання договору із позивачем. В матеріалах справи є банківська виписка по рахунку позивача за лютий 2019 року, копії платіжних доручень за більший період, оскільки, як уже зазначалося судом, договором передбачалася післяплата за товар протягом 14-ти банківських днів (а.с.42-43).

Судом вірно заначено, що операції з продажу товару для ТзОВ «Агро-Хім Центр» здійснені позивачем в межах його господарської діяльності. Про можливість ведення діяльності по вирощуванню зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур та наявність у товариства земель сільськогосподарського призначення свідчать довідка Поворської сільської ради Ковельського району від 10 серпня 2018 року №1329, договір суборенди землі від 01 липня 2018 року, договір оренди від 01 березня 2018 року №1, договір суборенди від 05 березня 2018 року №2.

З документів, що є у матеріалах справи, також слідує, що товариство придбавало насіння соняшника для посіву, мінеральні добрива, засоби захисту рослин, що підтверджується видатковими накладними від 15 травня 2018 №753 та від 23 квітня 2018 року №1241 та товарно-транспортними накладними до них. Про їх використання в процесі вирощування соняшника свідчать накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (насіння соняшника та добрив) від 31 травня 2018 року №10, акт про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за травень 2018 року, а про технічну можливість обробітку посівів - договір оренди комбайну від 01 квітня 2018 року, акт приймання-передачі комбайну до договору від 01 квітня 2018 року, акт виконання робіт (надання послуг) по обмолоту соняшника від 10 жовтня 2018 року №3201. У користуванні товариства на умовах оренди перебуває приміщення тракторної бригади, що підтверджується договором оренди приміщення від 01 квітня 2018 року, актом приймання-передачі приміщення.

Обсяг реалізованої продукції для ТзОВ «Агро-Хім Центр» за спірними податковими накладними покривається обсягами вирощеної у 2018 році сільськогосподарської продукції (соняшника), про що свідчить аналіз статистичної звітності (форми №4-сг та №29-сг).

Таким чином, подані позивачем документи, на час відмови у реєстрації в ЄРПН податкових накладних, підтверджують реальність здійснення господарських операцій, за якими складено ці податкові накладні, ознак порушення вимог законодавства щодо їх складення вони не містять.

Крім того, ні Комісією ГУ ДФС у Волинській області, ні Комісією з питань розгляду скарг ДФС України, пояснення товариства та додані документи не взято до уваги, що мало наслідком відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних від 04 лютого 2019 року №4 та від 05 лютого 2019 року №5.

Судом встановлено, що договір поставки між ТзОВ «Моноліт-Агро» та ТзОВ «Агро-Хім Центр» від 18 грудня 2018 року №18-12/18, на виконання якого виписані спірні податкові накладні, укладено на строк до 31 грудня 2019 року. Взаємовідносини між сторонами договору мають систематичний характер, про що свідчать документи про оплату за поставлений товар (копії платіжних доручень, банківська виписка), податкові накладні за період з 04 по 07 лютого 2019 року, які, окрім податкових накладних №4 та №5, були зареєстровані в ЄРПН у безспірному порядку.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. На думку суду, оскаржувані рішенні Комісії ГУ ДФС у Волинській області не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (ToscutaandOthers v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

На підставі вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, за умови що інші документи підтверджують проведення господарської операції.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач під час розгляду справи надав належні та допустимі докази, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій за спірними податковими накладними; надані документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації цих податкових накладних в ЄРПН, обставин, які б унеможливлювали їх реєстрацію судом не встановлено. Відповідач 1 як суб`єкт владних повноважень не спростував доводів позивача та не надав належних та допустимих доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених ТзОВ «Моноліт-Агро» господарських операцій, свідчили б про їх невідповідність дійсному економічному змісту або наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків, а також підстав для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а відтак не довів правомірності рішень Комісії ГУ ДФС у Волинській області від 22 лютого 2019 року №1084449/41869613 та №1084450/41869613 про відмову в реєстрації податкових накладних від 04 лютого 2019 року №4 та від 05 лютого 2019 року №5, поданих для реєстрації ТзОВ «Моноліт-Агро». Відмова позивачу у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів є необґрунтованою; Комісія Головного управління ДФС у Волинській області при прийнятті рішення діяла нерозсудливо та непропорційно (без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія)), тим самим порушено права позивача та не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України. Отже, позов у частині визнання протиправними і скасування рішень Комісії ГУ ДФС у Волинській області від 22 лютого 2019 року №1084449/41869613 та №1084450/41869613 належить задовольнити.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 04 лютого 2019 року №4 та від 05 лютого 2019 року №5, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що з огляду на висновок суду щодо протиправності рішень відповідача, з метою повного захисту та дієвої реалізації прав позивача, необхідно зобов`язати ДФС України зареєструвати у ЄРПН податкові накладні від 04 лютого 2019 року №4 та від 05 лютого 2019 року №5, подані для реєстрації Товариством з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Агро».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у справі №140/731/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. С. Затолочний
С. М. Кузьмич
Повний текст постанови складено 26.09.2019р.