Справа № 420/5525/19
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5525/19
УХВАЛА

25 вересня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, яка полягає у неприйнятті у встановлений законодавством строк та порядку рішення щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги та зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 другої групи інвалідності та прийняти рішення про виплату відповідно до Порядку №850;

- визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області, яка полягає у несповіщенні у встановленому порядку та строки про прийняті рішення стосовно розгляду заяви про виплату одноразової грошової допомоги та зобов`язати Ліквідаційну комісію ГУМВС України в Одеській області надавати достовірні відомості щодо розгляду заяви про виплату одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши дану позовну заяву, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, як вбачається з даної статті, початок строку звернення визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому, йдеться не про те, коли особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії 10ААВ №580126 від 04.09.2013 року позивачу встановлена третя група інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Позивач зазначив, що у вересні 2013 року він звернувся до ГУМВС України в Одеській області із заявою про отримання одноразової грошової допомоги на підставі ст. 23 Закону України «Про міліцію».

Як зазначено в позовній заяві, на початку 2014 року позивачу повідомлено, що йому не буде виплачено одноразову грошову допомогу через отримання захворювання під час проходження служби у внутрішніх військах МВС України.

Позивач також вказує, що в подальшому, у 2016 році, під час чергового огляду обласною МСЕК №1, йому встановлено вже другу групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

За таких обставин, в даному випадку вбачається, що вже принаймні у 2014 році позивачу було відомо про порушення його прав на отримання одноразової грошової допомоги. Водночас, суддя звертає увагу на те, що позивачу також у 2016 році встановлено 2 групу інвалідності, однак жодних доказів щодо звернення позивача до відповідачів із відповідними заявами про виплату одноразової грошової допомоги, які б надавались ним у 2016 році, з боку позивача до суду не надано.

В свою чергу, до суду із вказаним позовом позивач звернувся лише 20.09.2019 року.

Суддя зазначає, що інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При цьому слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Суддя зазначає, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції», на який посилається в позивач у позовній заяві, орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті). МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати. Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

Таким чином, з урахуванням наведених положень законодавства, суддя дійшов висновку, що позивачу у 2014 році було відомо про бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо розгляду його заяви про виплату одноразової грошової допомоги.

Твердження позивача про те, що він довідався про те, що його права та законні інтереси порушуються внаслідок протиправної бездіяльності відповідачів після 24.06.2019 року, тобто після отримання позивачем листа Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області за №33/М-55 від 24.06.2019 року, який надіслано на заяву позивача від 04.06.2019 року (дата реєстрації вхідного документа в Ліквідаційній комісії ГУМВС України в Одеській області 07.06.2019 року), є необґрунтованими з огляду на встановленні законодавством строки прийняття рішення суб`єктом владних повноважень щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції».

Крім того, суддя зазначає, що із заяви позивача від 04.06.2019 року (дата реєстрації вхідного документа в Ліквідаційній комісії ГУМВС України в Одеській області 07.06.2019 року) вбачається, що позивач просив призначити відповідну службову перевірку, під час якої з`ясувати причину невиплати грошової допомоги, а також питання її отримання 6 років тому іншою особою.

Таким чином, з огляду на викладене, вбачається, що позивачем пропущено строк звернення до суду із даним позовом, визначений ч. 2 ст. 122 КАС України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Разом з цим, позивачем не надано до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, не вказано причин пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, суддя зазначає позивачу про необхідність протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення.

Крім того, п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак, в порушення вимог вказаної статті позивачем не зазначено: власну адресу електронної пошти або про її відсутність, ідентифікаційний код відповідачів по справі або про його відсутність, адресу електронної пошти відповідачів.

Отже, позивачу необхідно зазначити відповідну інформацію щодо сторін по справі відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Згідно з ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 2 статті 79 КАС України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

У позовній заяві позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України. При цьому, позивачем не надано доказів звернення саме до Міністерства внутрішніх справ України з вимогою щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Отже, позивачу необхідно надати до суду відповідні докази звернення до Міністерства внутрішніх справ України щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Крім того, суддя зазначає, що згідно з ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається, в тому числі, зміст позовних вимог.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч.1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст позовних вимог впливає на з`ясування наявності підстав або перешкод для відкриття провадження у справі.

При цьому, суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідач має право на подання відзиву на позовну заяву, а отже має бути обізнаним відносно чого (якої саме позовної вимоги) він має надавати таку заяву по суті справи.

Тобто, предмет позову має бути визначений чітко та конкретизовано в прохальній частині позовної заяви.

Отже, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки саме він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного суду від 31.10.2018 року по справі №826/16958/17.

Водночас, в позовній заяві міститься позовна вимога про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 другої групи інвалідності та прийняти рішення про виплату відповідно до Порядку №850.

Проте, із зазначеної позовної вимоги не зрозуміло яку саме заяву має повторно розглянути Міністерство внутрішніх справ України щодо виплати одноразової грошової допомоги (не зазначено реквізитів заяви, а саме: дата заяви, вхідний номер та дата, тощо), а також з огляду на відсутність наданих позивачем доказів звернення до Міністерства внутрішніх справ України із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 другої групи.

Крім того, із зазначеної позивачем позовної вимоги вбачається, що він просить суд зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про виплату відповідно до Порядку №850. Однак, позивачем жодним чином не зазначено яким нормативно-правовим актом затверджено Порядок №850.

Таким чином позивачу необхідно привести вищевказані позовні вимоги у відповідність до приписів ст.5 КАС України, надавши до суду відповідні уточнення до позовної заяви.

Згідно з п.5 та п.8 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з ч.ч.4-5 ст.94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, а саме: національним стандартом України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації». Зокрема, згідно з пунктом 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту «підпис». Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, позивачем не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Водночас, докази, які додано до позовної заяви, засвідчені адвокатом Є ОСОБА_2 Карпун.

Разом з цим, в матеріалах позовної заяви міститься оригінал ордеру серії ОД №257358 від 15.08.2019 року на адвоката Карпун Є.Ф. без зазначення щодо наявності/відсутності обмежень повноважень у останнього на вчинення певної процесуальної дії від імені позивача.

При цьому, в матеріалах позовної заяви також міститься копія нотаріально посвідченої довіреності від 29.07.2019 року, реєстровий №839, на вчинення процесуальних дій від імені позивача фізичною особою ОСОБА_3 .

Суддя зазначає, що довіреність видана на фізичну особу без зазначення його в якості адвоката. При цьому, документи, які додані позивачем до позовної заяви, засвідчені саме адвокатом Карпуном Є.Ф.

Відповідно до ч.1 ст.57 КАС України представником в суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з ч.4 ст.59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 60 КАС України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Суддя зазначає, що звернення особи до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 КАС України та статті 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Правова позиція аналогічного змісту відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 №9901/847/18.

Проте, в ордері серії ОД №257358 від 15.08.2019 року (ні на лицьовому, ні на зворотньому боці ордеру) адвокатом Карпун Є ОСОБА_4 Ф. не зазначено відомостей стосовно наявності або відсутності обмежень щодо здійснення повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії від імені позивача, чим не дотримано вимог ст. 60 КАС України, а нотаріально посвідчена довіреність від 29.07.2019 року, реєстровий №839, надає повноваження на вчинення процесуальних дій фізичній особі без статусу адвоката Карпуну Є.Ф.

Отже, позивачу необхідно надати документ, що підтверджує повноваження його представника.

Згідно ч. 1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За таких обставин, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суддя дійшов висновку, що позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Виявлені недоліки мають бути усунені позивачем шляхом надання до суду (з копією для відповідачів): уточненої позовної заяви з урахуванням вищевикладеного суддею, визначених судом інформації та доказів.

Суд вважає за доцільне також зазначити, що у разі своєчасного виконання ухвали суду, та направлення необхідних документів засобами поштового зв`язку, позивачу, з метою попередження повернення судом позовної заяви позивачеві з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, необхідно завчасно повідомити суд відповідними засобами зв`язку (телефон, факс, електрона пошта, тощо) про надіслання матеріалів до суду, оскільки згідно з п.1 та п.2 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Керуючись ст.ст. 120, 160, 161, 169 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали (в тому числі, якщо її копію отримано нарочно, засобами електронної пошти та факсимільного зв`язку) усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Соколенко