Справа № 821/3600/15-а
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2019 року

Київ

справа №821/3600/15-а

адміністративне провадження №К/9901/18268/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шарапи В.М.,

суддів - Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (далі - Фонд, уповноважена особа Фонду, ПАТ "Дельта Банк", Банк, відповідно) на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року у складі судді Бездрабка О.І. та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року у складі колегії суддів: Ступакової І.Г. (головуючий), суддів: Бітова А.І., Лук`янчук О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду, Фонду, третя особа: Національний банк України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

1. У листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з позовом у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила:

1.1 визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В. щодо визнання нікчемним договору від 17 лютого 2015 року №024-21061-170215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 ;

1.2 зобов`язати уповноважену особу Фонду подати до Фонду додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_1 , якій необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Дельта Банк" згідно договору від 17 лютого 2015 року №024-21061-170215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США за рахунок Фонду;

1.3 зобов`язати Фонд здійснити відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_1 згідно договору від 17 лютого 2015 року №024-21061-170215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США за рахунок коштів Фонду.

2. Херсонський окружний адміністративний суд постановою від 28 січня 2016 року позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В. щодо застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США №024-21061-170215 від 17 лютого 2015 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 Визнав протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В. щодо не включення ОСОБА_1 у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду, відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США №024-21061-170215 від 17 лютого 2015 року. Зобов`язав уповноважену особу Фонду Кадирова В.В. надати до Фонду додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_1 , якій необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

2.1 Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що уповноваженою особою Фонду не доведено наявність правових підстав для визнання нікчемним договору від 17 лютого 2015 року №024-21061-170215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , як і не надано доказів, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. А відтак, дійшов висновку, що уповноважена особа Фонду протиправно не подала до Фонду інформацію про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів.

3. Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 30 березня 2016 року скасував постанову суду першої інстанції та прийняв нову, якою відмовив у задоволенні позову.

4. Верховний Суд постановою від 17 грудня 2018 року постанову суду апеляційної інстанції скасував та направив справу на новий апеляційний розгляд.

5. П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 28 травня 2019 року залишив без змін постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року.

6. Судами попередніх інстанцій встановлено:

6.1 17 лютого 2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено договір №024-21061-170215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США, предметом якого є розміщення вкладу в сумі 1500 доларів США, на строк до 19 березня 2015 року із виплатою відсотків.

6.2 Відповідно до умов пункту 1.10 вище вказаного договору банківського вкладу (депозиту), вклад виплачується вкладнику у разі закінчення строку залучення вкладу, або в інший термін дострокового припинення дії цього договору у випадках, передбачених цим договором та правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 , який відкритий у ПАТ «Дельта Банк».

6.3 17 лютого 2015 року на рахунок позивача перераховано кошти в сумі 1500 доларів США, що підтверджується відповідним платіжним дорученням та виписками по особовим рахункам. При цьому, вказані кошти перераховані безготівковим розрахунком з рахунку № НОМЕР_2 , що належить іншій особі, а саме - ОСОБА_3 .

6.4 2 березня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято Постанову №195 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних».

6.5 На підставі цієї постанови, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 2 березня 2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким 3 березня 2015 року в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації призначено Кадирова В.В.

6.6 На виконання наказу уповноваженої особи Фонду №408 від 29 травня 2015 року та на виконання рішення Виконавчої дирекції Фонду №174/15 від 27 липня 2015 року комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк» було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною третьою статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-VI).

6.7 За результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними особами-клієнтами банку після 16 січня 2015 року включно.

6.8 ОСОБА_1 отримала повідомлення від тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» від 23 вересня 2015 року №8821/1045 про нікчемність правочину, у якому повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №024-21061-170215 від 17 лютого 2015 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 згідно пункту 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI.

6.9 Наказом уповноваженої особи Фонду від 16 вересня 2015 року №813 були застосовані наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини другої статті 38 Закону №4452-VI. До переліку увійшов і договір №024-21061-170215 від 17 лютого 2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем, та повернуті кошти на рахунки фізичних осіб, які здійснили перерахування коштів на вкладні рахунки, відкриті відповідно до умов договорів.

6.10 Не погоджуючись із правомірністю рішення уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним договору від 17 лютого 2015 року №024-21061-170215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , позивач звернулася з даним позовом до суду.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

7. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, уповноважена особа Фонду звернулася із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

7.1. На обґрунтування касаційної скарги зазначила, що суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили всі наявні у справі докази, що спричинило невідповідність висновків судів дійсним обставинам справи.

7.2. Зокрема, уповноважена особа Фонду зазначила, що не виходила за межі наданих їй Законом №4452-VI повноважень, відповідачем вчинено всі передбачені законом заходи по виявленню нікчемних правочинів, проведеною перевіркою встановлено нікчемність договору банківського вкладу позивача, у зв`язку з чим у відповідача відсутній обов`язок включити позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладу в межах гарантованої суми.

8. Позивач відзив на касаційну скаргу не подала.

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

9. Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

10. У пункті 4 частини першої статті 2 Закону №4452-VI визначено, що вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

11. Відповідно до частини третьої статті 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

12. Згідно з частиною першою статті 26 Закону №4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

13. Згідно з частиною другою статті 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема:

- перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

14. У силу вимог частини другої статті 38 Закону №4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

15. Аналіз зазначених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства свідчить, що для отримання відшкодування фізичною особою за рахунок Фонду має бути дотримана обов`язкова умова: особа має бути вкладником та повинна мати вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

16. Судами встановлено, що уповноважена особа Фонду Кадиров В.В. дійшов висновку про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 17 лютого 2015 року №024-21061-170215, оскільки кошти на вкладний (депозитний) рахунок позивача надійшли з рахунку іншої особи, що нібито свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання коштів.

17. Відповідно до статті 1062 Цивільного кодексу України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше.

18. Суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що в розумінні статі 2 Закону №4452-VI позивач є вкладником банку, а кошти, які надійшли для неї як вкладника за Договором банківського вкладу від 16 січня 2015 року в розумінні тієї ж статті, є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені статтею 26 Закону №4452-VI.

19. Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

- здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

20. Зважаючи на встановлені в цій справі обставини, правильним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що посилання відповідача на положення пункту 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI, як на правову підставу для визнання зазначених вище транзакцій нікчемними, є необґрунтованими, оскільки відповідачем не доведено наявності підстав, за яких правочин відповідно до статті 38 Закону №4452-VI є нікчемним.

21. Верховний Суд сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 4 липня 2018 року (справа №826/1476/15) зазначив, що перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону №4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 ЦК не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання про віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону №4452-VI.

22. Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону №4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

23. Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону №4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторони правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

24. При цьому при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписала уповноважена особа Фонду як особа, що здійснює повноваження органу управління банку.

25. У постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №802/351/16-а Велика Палата Верховного Суду за подібних до встановлених у справі, що розглядається, обставин зазначила, що укладення зазначеного договору й зарахування коштів на рахунок відбулись до початку віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації.

26. Отже, оскільки вклад розміщено на рахунку ПАТ "Дельта Банк" до запровадження тимчасової адміністрації, тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI. При цьому, відповідач не навів правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до приписів Закону №4452-VI.

27. Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.

28. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

29. Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

30. Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного банку "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича залишити без задоволення.

31. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року у справі №821/3600/15-а- залишити без змін.

32. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді: А.А. Єзеров

С.М. Чиркін