Справа № 826/15342/18
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 вересня 2019 року № 826/15342/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - позивач, Департамент) з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить зобов`язати відповідача відновити цілісність конструкції перекриття між квартирою та горищним простором шляхом замурування отвору у стелі квартири, який об`єднує простір квартири з простором горища будинку у квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначив, що під час проведення перевірки на об`єкті будівництва щодо реконструкції квартири АДРЕСА_1 щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил встановлено, що вона не може бути замовником цієї реконструкції та не може затверджувати проектну документацію. На думку позивача, зазначений об`єкт будівництва реконструюється без належно затвердженого проекту та згідно з положеннями статті 376 ЦК України вважається самочинним будівництвом. Також зазначив, що ОСОБА_1 добровільно не виконала вимоги припису про усунення порушення вимог містобудівної діяльності, чим порушує визначений законодавством порядок виконання будівельних робіт, що є підставою для звернення позивача з позовом про зобов`язання особи, яка здійснила незаконне будівництво, провести відповідну перебудову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2018 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2018 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №826/1906/18.

В зв`язку з тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя судді, в провадженні якого перебувала адміністративна справа № 826/15342/18 та відповідно до розпорядження керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.07.2019 № 1012 дану адміністративну справу передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2019 визначено головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №826/15342/18 суддю Шулежка В.П.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2019 справу прийнято до провадження, поновлено провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог у повному обсязі та зазначив, що порушення норм законодавства заявлених позивачем не відповідають дійсності, спростовуються письмовими доказами та свідчать про перевищення своїх службових повноважень, вчинення дій, які порушують його права.

Враховуючи характер спірних правовідносин, предмет та підстави позову, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження згідно приписів статей 12, 257, 262 КАС України без виклику учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, на підставі звернення ПП «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна» від 19.06.2017 № 356 Департаментом проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності позивачем на об`єкті «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 », за результатами якої складено акт від 17.07.2017.

Перевіркою встановлено, що Департаментом зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на вказаний об`єкт будівництва від 13.04.2017 №КВ 03 та декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 » від 18.05.2017 № НОМЕР_2, замовник - ОСОБА_1 .

Згідно акту перевірки від 17.07.2017 встановлено, що квартиру № 12 реконструйовано шляхом влаштування отвору в стелі квартири та об`єднання простору квартири з простором горища. Документи, які засвідчують право власності на нежитлові приміщення горища (піддахового простору) відповідачем не надано. Оскільки ОСОБА_1 не володіє на законних підставах нежитловими приміщеннями горища на АДРЕСА_1 , вона не може бути замовником їх реконструкції та не може затверджувати проектну документацію.

За результатом вказаної перевірки Департаментом 28.07.2017 винесені приписи про зупинення підготовчих та будівельних робіт та про усунення виявлених порушень.

Під час позапланової перевірки з виїздом на місце, з метою перевірки виконання приписів від 28.07.2017 позивачем встановлено, що ОСОБА_1 не відновлено конструкцію перекриття між квартирою та горищним простором, а саме: не замуровано отвір у стелі квартири, який об`єднує простір квартири з простором горища будинку.

За результатами перевірки позивачем складено акт від 18.12.2017.

Департамент у позовній заяві зазначив, що у встановленій формі видав ОСОБА_1 припис з вимогою усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису, однак відповідач ухиляється від його виконання.

Вважаючи, що відповідачем здійснюється самочинне будівництво, здійснити перебудову якого відповідач відмовляється, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №687-XIV визначено правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності, спрямованої на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон №3038-VI, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно статті 31 Закону №3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Статтею 34 Закону №3038-VI передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема: реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Відповідно до положень статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Частиною третьою статті 41 Закону №3038-VI передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Аналогічні повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю зазначені й у пункті 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, відповідно до якого посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

За змістом статті 38 Закону №3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2003 № 15-5166 є власником квартири, що складає 188,1 кв.м. загальної площі, з них житлова площа - 39,6 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою реконструкції частини вказаної квартири ОСОБА_1 зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 » від 13.04.2017 № НОМЕР_1.

В декларації про початок виконання будівельних робіт зазначено: вид будівництва - реконструкція; код об`єкта - 1122.1, категорія складності ІІ. Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не видаються. Замовник будівництва - ОСОБА_1 . Основні показники об`єкта відповідно до проектної документації: загальна площа - 199,7 кв.м., житлова площа - 87,8 кв.м., кількість поверхів: 4-й, мансардний поверх 4 - поверхового з мансардою будинку цегла.

В подальшому, 18.05.2017 Департамент зареєстрував декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 » № НОМЕР_2.

Під час проведення позапланової перевірки позивачем виявлено, що у квартирі АДРЕСА_1 ведуться будівельні роботи із приєднання горища будинку до вказаної квартири. При цьому, позивач в акті зазначив, що документи, які засвідчують право власності на нежитлові приміщення горища (піддахового простору) відповідачем не надано. Оскільки ОСОБА_1 не володіє на законних підставах нежитловими приміщеннями горища на АДРЕСА_1 , вона не може бути замовником їх реконструкції та не може затверджувати проектну документацію.

За результатами проведення перевірки складено акт від 28.07.2017 та враховуючи виявлені порушення Департаментом замовнику будівництва ОСОБА_1 видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 28.07.2017, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельник норм, державних стандартів і правил від 28.07.2017.

У приписі про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельник норм, державних стандартів і правил зазначено про усунення допущених правопорушень в термін до 28.08.2017.

Окрім того, Департамент наказом від 01.08.2017 №247 скасував реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 13.04.2017 № НОМЕР_1 та реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 18.05.2017 № НОМЕР_2.

За приписами частини другої статті 39-1 Закону № 3038-VI у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено єдину підставу для скасування реєстрації декларації, а саме: подання суб`єктом недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом.

При цьому, такі недостовірні дані повинні відповідати одній із наступних умов, які дають підстави вважити об`єкт самочинним будівництвом: об`єкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; об`єкт збудований або будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; об`єкт збудований або будується без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

У контексті зазначеного, суд звертає увагу, що відповідачем було оскаржено до суду дії позивача щодо проведення позапланових перевірок 17.07.2017 та 15.12.2017 щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час реконструкції квартири АДРЕСА_1 , припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 28.07.2017, а також наказ від 01.08.2017 №247 про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт від 13.04.2017 № НОМЕР_1 та про готовність об`єкта до експлуатації від 18.05.2017 № НОМЕР_2.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2019, в адміністративній справі №826/1906/18, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції у зазначеній справі виходив з того, що декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкту до експлуатації є ненормативними актами індивідуальної дії та вичерпають свою дію після їхньої реалізації, а саме після оформлення права власності на новостворений об`єкт нерухомості (реконструкція). До такого висновку суд першої інстанції дійшов, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 та постанову Верховного Суду України від 11.11.2014 № 21-405а14, відповідно до яких у разі прийняття органом місцевого самоврядування акта індивідуальної дії, який вичерпав свою дію після реалізації, оскаржувати такий акт належить до суду цивільної юрисдикції.

Зокрема, судом першої інстанції встановлено, що реконструкцію об`єкту завершено та 18.05.2017 Департаментом зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатацію № НОМЕР_2, на підставі якої зареєстроване право власності за ОСОБА_1 на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею - 199,7 кв.м., житловою площею - 87,8 кв.м., про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.03.2018. Оскільки ОСОБА_1 оформила право власності на вказане реконструйоване нерухоме майно, то оскаржувані декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкту до експлуатації вичерпали свою дію, як ненормативні акти індивідуальної дії. Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що подальше оспорювання правомірності набуття фізичною особою права на спірний об`єкт має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про право.

Окрім цього, також судами у вказаній справі встановлено, що у позивача наявний технічний паспорт на вказану квартиру, на підставі якого була зареєстрована декларація на реконструкцію квартири і з якого вбачається існування прорізу між 4-им та мансардним поверхом на момент початку робіт з реконструкції. Крім того, стелею коридору літ. 1 площею 11,8 кв.м. приналежної позивачу квартири АДРЕСА_1 та приміщення мансандрового поверху, був влаштований отвір під час реконструкції будинку ще у 1999 році, що підтверджується витягом з проекту «Архітектурної студії А.Володарської» в частині розділу «Основні креслення».

На підставі викладеного, судом апеляційної інстанції були відхилені доводи Департаменту про те, що ОСОБА_1 не надані документи, які засвідчують право власності на нежитлові приміщення горища та зазначено, що Департаментом не враховано, що такі документи і не могли бути надані через відсутність у будинку запроектованого та побудованого горища (піддахового простору). Також, судами встановлено, що ОСОБА_1 володіла на час отримання декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 » квартирою 188,1 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та володіє квартирою, площа якої після реконструкції складає 198,5 кв.м. на законних підставах.

Частиною четвертою статті 78 КАС України передбачено, що обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини. Якщо інше не встановлено законом.

З вищевикладеного вбачається, зокрема, як встановлено рішенням суду, що набрало законної сили, оскільки декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкту до експлуатації є ненормативними актами індивідуальної дії, вони вичерпають свою дію після їхньої реалізації, а саме після оформлення права власності на новостворений об`єкт нерухомості (реконструкція). Тобто, як підтверджується матеріалами справи, реконструкцію об`єкту - квартири АДРЕСА_1 , завершено та 18.05.2017 Департаментом зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № НОМЕР_2, на підставі якої зареєстроване право власності за ОСОБА_1 на реконструйовану квартиру, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.03.2018.

При цьому, слід зазначити, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. При цьому передумовою для прийняття рішення про знесення відповідного об`єкта будівництва є насамперед встановлення факту самочинного будівництва такого об`єкта.

Водночас, доводи відповідача про те, що позивачем не виконано вимоги припису та не відновлено конструкцію перекриття між квартирою та горищним простором, що на думку відповідача є самочинним будівництвом, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки відповідачем не враховано, що такі дії та відповідні документи і не могли вчинені і бути надані через відсутність у будинку запроектованого та побудованого горища (піддахового простору), яке могло б бути спільною сумісною власністю співвласників будинку, відповідно до статті 382 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 4В, ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко