Справа № 465/5098/19
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

465/5098/19
2-а/465/721/19
У Х В А Л А

Іменем України

20.09.2019 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови.

Суддя, перевіривши матеріали позовної заяви, доходить такого висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

На виконанні Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження ВП № 50365685 на підставі виконавчого листа № 2-8132/2010 виданого 12 травня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» 625471,49 грн.

До відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

У розумінні ч.1ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1ст.10 названого закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Отже, арешт коштів згідно зі ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»є одним із заходів примусового виконання рішень.

Частиною 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

До адміністративного суду за правилами ч.2 ст.74 названого закону можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів.

З огляду на викладене, оскаржена постанова про накладення арешту на кошти підлягає оскарженню в порядку цивільного судочинства за правилами ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, адже була прийнята державним виконавцем під час примусового виконання рішення райсуду у цивільній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду із скаргою, відповідно до положень ст. ст. 447-453 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 17, 170 КАС України, суддя,-

у х в а л и в :

відмовити у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г.П. Мигаль