Справа № 370/1330/19
Суддя: Тандир О. В.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2019 р. Справа №370/1330/19

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., із секретарем судового засідання Прокопчук О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в смт. Макарів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Оверчука Дмитра Миколайовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , (далі - позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області із позовом до поліцейського роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Оверчука Дмитра Миколайовича (далі - відповідач), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції (далі - третя особа, УПП в житомирській області ДПП), в якому просив скасувати постанову, винесену відповідачем про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 026908 від 31.03.2019 року. Також просив поновити строк на оскарження вказаної постанови.

В обґрунтування позову позивач вказав, що він 31.03.2019 року приблизно об 08.30 годин керував транспортним засобом Ман, державний номерний знак НОМЕР_1 у с. Хажин що у Житомирській області. В цей час, на вул. Бр.Маруськевичів, його автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції з тих підстав, що він не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 та здійснив обгін на нерегульованому пішохідному переході, при цьому перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, крім того на законну вимогу працівнику поліції не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п. 8.4 в, 14.6 (в), 2.1 б ПДР України, за що ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122, ст.. 36 КУпАП передбачена відповідальність, у зв`язку із чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 425 гривень. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних правопорушень незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 026908 від 31.03.2019 року підлягає скасуванню.

Позивач вказав, що він є пильним, уважним та обережним водієм, чітко дотримуючись правил дорожнього руху та сумлінно виконує обов`язки водія, тому рухаючись 31.03.2019 року на своєму автомобілі жодних вимог чинних правил дорожнього руху він не порушував. Крім того, врахував дорожні умови, наявність перешкод на даній ділянці дороги, інтенсивність та рівень організації дорожнього руху, крім того, врахувавши всі фактори не порушував Правил дорожнього руху, перешкод у здійснені права керування іншим особам не доставляв. На вимогу працівника поліції, ним було пред`явлено але не передано в руки працівнику поліції посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Крім того вказує, що інспектор не взяв до уваги його пояснення, в яких він зазначав, що не згоден з вказаними в постанові фактами. Винним себе не визнає, при цьому Правил дорожнього руху він не порушував та йому не було повідомлено про будь-яке вчинене порушення зазначених Правил, не надано жодного доказу вчиненого ним правопорушення, вважаю, що вина у скоєні правопорушення не була доказана поліцейським. Також вказує, що у інспектора не було жодних підстав зупиняти його транспортний засіб, оглядати його технічний стан, вигадувати причину зупинки для притягнення мене до адміністративної відповідальності та вимагати документи для складання постанови, оскільки жодних правил дорожнього руху він не порушував, транспортний засіб відповідав технічним характеристикам, відповідачем належним чином не задокументоване та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ним ПДР України.

Вказав, що строк оскарження постанови, передбачений ч.2 ст.286 КАСУ та ст. 289 КУпАП ним не пропущений, враховуючи що копію оскаржуваної постанови він отримав засобами поштового зв`язку звичайним листом 19.04.2019 року.

Ухвалою суду від 12.08.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позов відповідно до ст. 162 КАС України.

Копію ухвали суду від 12.08.2019 року та позовну заяву з додатками відповідач та третя особа отримали 20.08.2019 року, про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 19-20).

13.09.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому поліцейський вказав позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП капрала поліції Оверчука Дмитра Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не визнаю в повному обсязі та прошу відмовити в їх задоволенні. Відповідач вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення вимогам КУпАП відповідає, поліцейський при її винесенні ї діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, чим повністю виконав вимоги ст. 19 Конституції України. Обставини зазначені в адміністративному позові не відповідають дійсності, а позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства є правомірним, адміністративне стягнення накладено уповноваженою посадовою особою та що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Підстав для скасування постанови серії ДП18 №026908 від 31.03.2019 немає. На підтвердження своїх доводів поліцейський до відзиву додав диск з відеофіксацією події вчинення ОСОБА_1 , правопорушення. При цьому доказів надсилання відзиву на позов з додатками учасникам справи відповідач не надав.

Третя особа пояснень на позовну заяву не надала, будь-яких заперечень, заяв, клопотань до суду не подавала.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Поліцейським роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП капралом поліції Оверчуком Дмитром Миколайовичем 31.03.2019 року було винесено постанову серії ДП18 № 026908, за якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122, ст. 36 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Згідно вказаної постанови 31.03.2019 року приблизно о 08.30 годин у с. Хажин що у Житомирській області, на вул. Бр.Маруськевичів, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ман, державний номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 та здійснив обгін на нерегульованому пішохідному переході, при цьому перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, крім того на законну вимогу працівнику поліції не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п. 8.4 в, 14.6 (в), 2.1 б ПДР України, за що ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122, ст. 36 КУпАП передбачена відповідальність.

Копія постанови на місці її винесення ОСОБА_1 , не вручалася, натомість була надіслана 01.04.2019 року рекомендованим листом.

ОСОБА_1 , вказана постанова отримана 19.04.2019 року, що підтверджується копією конверта та довідки відділення зв`язку (а.с. 13).

Вирішуючи вимоги за даним адміністративним позовом, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією, чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Як передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від них причин.

Так, оцінюючи оскаржувану постанову відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить посилання на докази порушення позивачем п.п. 8.4 в, 14.6 (в), 2.1 б ПДР України, відповідно вчинення ним правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122, ст. 36 КУпАП. Також не містить оскаржувана постанова і технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис події правопорушення. На дотримання ч. 2 ст. 77 КАС України не надано таких доказів і відповідачем.

Відеозапис події правопорушення, доданий відповідачем до відзиву на позов судом не приймається до уваги, оскільки у порушення ч. 9 ст. 79, ч. 3 ст. 162 КАС України, такий доказ у позивача відсутній і він не був надісланий іншим учасникам справи.

Оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то і вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними. Вказаний правовий висновок зроблений Верховним судом у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17, який є обов`язковим до застосування судами України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена поліцейським необґрунтовано.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити справу про адміністративне правопорушення

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_1 до поліцейського роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Оверчука Дмитра Миколайовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задовольнити.

Постанову серії ДП18 № 026908 від 31.03.2019 року поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП капрала поліції Оверчука Дмитра Миколайовича про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122, ст. 36 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122, ст. 36 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено через Макарівський районний суд Київської області протягом десяти днів з моменту його проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Тандир