Справа № 465/6012/18
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

23.09.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

Головуючого-судді Кузь В. Я.

за участі секретаря судових засідань- Янковської С.Ю.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Закали Василя Васильовича про скасування постанови серії ЕАВ № 622415від 25 вересня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за закриття провадження у справі ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовною заявою про скасування постанови серії ЕАВ № 622415від 25 вересня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за закриття провадження у справі .

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25 вересня 2018 року після 23:00 год. проїждаючи з дотриманням усіх Правил Дорожнього Руху по Просп. Свободи зі сторони площі Міцкевича в напрямку вулиці Театральної, на автомобілі SKODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 він був зупинений інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Закалою Василем Васильовичем. На запитання про причину запинки повідомив, що нібито він здійснив зупинку другим рядом. Чим порушив п 15.ПДР - Порушення правил стоянки, розміщення ТЗ на проїзній частині в два і більше ряди.

Не надавши жодних доказів, не проводячи розгляду справи, про ніби то вчинене ним

адміністративне правопорушення, незважаючи на його заперечення, інспектор поліції

Закала В.В., забрав в нього документи, не реагувавши на зауваження пішов до службового

автомобіля, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про

адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване

не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 622415.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України щодо її змісту та процедури складення. без розгляду справи про адміністративне правопорушення. є необґрунтованою. Невмотивованою, а відтак незаконною і підлягає скасуванню.

З огляду на протиправну поведінку працівників поліції та незаконність винесеної ними постанови просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 24.10.2018 року призначено спрощений порядок розгляду справи.

Позивач в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить заяву задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, надіславши відзив на позов, у якому заперечує позовні вимоги позивача, оскільки позивачем було порушено п. 15.4 ПДР України та його автомобіль зупинився на проїжджій частині, про що останніми надано диск із відеоматеріалами.

Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Згідно з ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що 25 вересня 2018 року о 23 год. 00 хв. інспектором роти № 1 батальйону № 1 УПП у Львівській області Закалою В.В. винесено постанову від 25.09.2018 серії ЕАВ № 622415, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом, суду не надав.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 25 вересня 2018 року, слід скасувати.

Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача про закриття провадження у справі, оскільки вказане питання належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 9, 122, 245, 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Закали Василя Васильовича про скасування постанови серії ЕАВ № 622415 від 25 вересня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі, задовольнити частково.

Постанову серії серії ЕАВ № 622415від 25 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Кузь