Справа № 460/179/19
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року № 857/5472/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Носа С.П., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Гром І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 1 квітня 2019 року, ухвалене суддею Зозуля Д.П., 12:39:18 год, м. Рівне, дата складання повного тексту рішення 2 квітня 2019 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» до Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

29.01.2019 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДФС в Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №1038274/41823500 від 28.12.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №4, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» 11.06.2018; зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» від 11 червня 2018 року №4.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 1 квітня 2019 року задоволено повністю адміністративний позов. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДФС у Рівненській області №1038274/41823500 від 28.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 11.06.2018, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд». Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 11.06.2018, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд». Стягнено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» було надано контролюючому органу всі документи, які підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній № 4 від 11.06.2018. Таким чином, надані позивачем документи були цілком достатніми для прийняття Комісією ГУ ДФС в Рівненській області рішення про реєстрацію податкової накладної №4 від 11.06.2018. З огляду на викладене, рішення зазначеного відповідача №1038274/41823500 від 28.12.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, є незаконним, необґрунтованим та безпідставним. Оскаржуване рішення порушує права та охоронювані законом інтереси позивача. На підставі зазначеного, а також з огляду на ту обставину, що відповідачами будь-які підставні та правомірні зауваження до поданих позивачем документів не висловлено, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту, як шляхом визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 11.06.2018, так і шляхом зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати вказану податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу підтверджений копією платіжного доручення № 75 від 24.01.2019, є співмірним з складністю справи, часом, витраченим адвокатами, обсягом наданих послуг та підлягає розподілу за наслідками судового розгляду справи. Таким чином, вартість послуг 8000,00 грн. відноситься до складу судових витрат.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, вважаючи його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, Головне управління ДФС у Рівненській області оскаржило його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати Рівненського окружного адміністративного суду від 1 квітня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» 27.12.2018 року направлено повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено, зокрема по податковій накладній від 11.06.2018 року №4. Однак, повідомлення не містили повного пакету документів, передбачених вимогами пункту 14 Порядку №117, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, (що підтверджується долученою до відзиву електронною копією Журналу розгляду повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено), зокрема підсумкова відомість ресурсів ТОВ «Будтех-пром» не завірена, відсутні копії платіжних доручень, копії розрахункових документів (в т.ч. виписки банку)на повну суму розрахунку за виконані роботи ТОВ «Будтех-пром» (субпідрядник) та відсутня копія першої сторінки форми КБ-2в по зазначеному підприємству.

Крім того, апелянт стверджує, що договір про надання правової допомоги від 04.01.2019 року, долучений до матеріалів справи містить лише загальний перелік послуг, які можуть надаватись адвокатом позивачу.

Учасники справи на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.2 ст.313 КАС України.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис. За даними офіційного сайту ДФС України ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» - , індивідуальний податковий номер 96 є зареєстрованим платником ПДВ з 01.02.2018 (https://cabinet.sfs.gov.ua/registers/pdv).

15.05.2018 між СТОВ «Дубенська аграрна компанія» та ТОВ Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» було укладено договір підряду № 26-18, за умовами якого позивач зобов`язувався власними силами за завданням замовника відповідно до затверджених проектних рішень та Одиничних розцінок (Додаток № 1) виконати роботи по об`єкту «Реконструкція овочесховища в пункт приймання, обробки і зберігання зернових і олійних культур об`ємом 10 тис. тонн. Влаштування покриттів доріг і майданчиків», а замовник зобов`язувався прийняти ці роботи та оплатити їх на умовах укладеного договору.

На виконання умов договору ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» станом 11.06.2018 виконало вказані роботи для СТОВ «Дубенська аграрна компанія», загальною вартістю 479475,05 грн., в тому числі ПДВ 79912,51 грн., що підтверджується Актом № 1 приймання виконання будівельних робіт за червень 2018 року від 11.06.2018.

Також, 11.06.2018 ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» складено податкову накладну №4 а суму ПДВ 79912,51 грн. та направлено її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

27.06.2018 TОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» отримано квитанцію №, у якій вказано, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК №4 від 11.06.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена: «ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник «D»=0», «Р»=28355,07.

27.12.2018 TОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» направило до Головного управління ДФС в Рівненській області повідомлення № 1 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, в якому вказало, що 26.06.2018 платником було отримано квитанцію про зупинення реєстрації ПН №4 від 11.06.2018 року на суму 479475,05 грн. виписану на СГТОВ «Дубенська аграрна компанія» за наслідками складання акту виконаних підрядних робіт. На підтвердження реальності існування відповідних правовідносин позивачем надано відповідачу електронні документи, а саме: протокол установчих зборів № 1 від 19.12.2017, протокол загальних зборів № 01/02/18 від 01.02.2018, наказ про призначення директора № 02/8-1 від 02.02.2018, наказ про призначення працівників на роботу № 05/18-1 від 18.05.2018, договір підряду № 26-18 від 15.08.2018 з додатками, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 року, акт № 1 від 11.06.2018 приймання передачі виконаних будівельних робіт, рахунок на оплату № 34 від 11.06.2018, рахунок на оплату № 40 від 09.07.2018, договір підряду № 28-18 від 16.05.2018 з додатками, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 року, акт №025-2018-БТП від 11.06.2018 приймання передачі виконаних будівельних робіт, рахунок на оплату № 65 від 12.06.2018, податкова накладна № 2 від 11.06.2018, банківська виписка за період з 01.06.2018 по 22.08.2018, банківська виписка за 12.06.2018.

28.12.2018 комісією ГУ ДФС в Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було прийнято рішення № 1038274/41823500 про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 11.06.2018 (а.с.18). Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної визначено: :Надання платником податку копій документів, які складені з порушення законодавства», а саме у додатковій інформації зазначено: «Надання платником податків копії документів, які не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зокрема, відсутні копії платіжних доручень, копії розрахункових документів (в т.ч. виписки банку) на повну суму розрахунку за виконані роботи ТОВ «Будтех-пром» (субпідрядник). Крім того, підсумкова відомість ресурсів ТОВ «Будтех-пром» - не завірена, та відсутня копія першої сторінки форми КБ-2в по зазначеному підприємству».

Рішення №1038274/41823500 від 28.12.2018 оскаржувалось TОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» в адміністративному порядку. Рішенням Комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України №2803/41823500/2 від 14.01.2019 скаргу залишено без задоволення та рішення комісії ДФС без змін.

Спеціальним законом з питань оподаткування є Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. №2755-VI (далі ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п.185.1 ст.185 ПК України операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 1 ст.201 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, саме на дату виникнення податкових зобов`язань та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (п.201.10 ст.201 ПК України).

Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п.201.16 ст.201 ПК України в редакції, що діяла на дату прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної №4 від 11.06.2018).

На виконання вказаної норми, 21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих на реєстрацію у місяці, іншому ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений в них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, та керівник посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,05, Р<РмЧ1,4, де: D розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; P сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Рм найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Згідно пунктів 5, 10 вищеназваного Порядку податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку. Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Державна фіскальна служба України листом № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018, без дотримання погоджувальних і регуляторних процедур, визначила Критерії ризиковості платника податку та Критерії ризиковості здійснення операцій, а листом № 960/99-99-07-18 від 21.03.2018 Перелік показників, що визначають позитивну податкову історію платника податку. Пунктом 1 вказаного листа визначено, що платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: 1.1. платника податку зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби; 1.2. платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби; 1.3. платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження згідно з інформацією, наданою такими фізичними особами; 1.4. платника податку зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками; 1.5. наявний обвинувальний вирок суду стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податку за статтею 205 Кримінального кодексу України згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби; 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Разом з тим, Головні управління ДФС в областях, м.Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1-1.6 цих Критеріїв. Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1-1.5 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення. Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації. У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, тобто до внесення змін постановою №936 від 24.10.2018), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктами 18-20 цього Порядку передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно пункту 21 цього Порядку підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Зі змісту квитанції № від 27.06.2018 видно, що реєстрація податкової накладної TОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» №4 від 11.06.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена з покликанням на те, що податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Разом з тим, що Критерії ризиковості платника податку, визначені у листі ДФС №959/99-99-07-18 від 21.03.2018, не погоджені і не затверджені у встановленому законодавством порядку, слід зауважити, що підпункт 1.6. пункту 1 не визначає самостійні критерії ризиковості платника податків, а лише дає підстави комісіям головних управлінь ДФС обласного рівня винести відповідного платника податків на розгляд комісії, і лише за результатами проведення засідання Комісії прийняти рішення про його віднесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

У матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази того, що Комісією Головного управління ДФС в Рівненській області приймалось рішення про віднесення ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Крім того, підпункт 1.6. пункту 1 Критеріїв містить сім різних ознак ризиковості, а зі змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної №4 від 11.06.2018 не зрозуміло під яку(і) саме ознаку(и) ризикованості підпадало TОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд».

Також у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної № 4 від 11.06.2018 не зазначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної.

При цьому можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання на реєстрацію податкової накладної напряму залежить від чіткого формулювання фіскальним органом позиції про те, під який саме критерій (ії) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій підпадає платник податку.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що нечітке формулювання органом ДФС у квитанції № від 27.06.2018 підстави для зупинення реєстрації податкової накладної, а саме з вказівкою про те, що податкова накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку», зумовило необхідність подання позивачем для відповідача тих документів, якими була оформлена відповідна господарська операція.

У пункті 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 (у відповідній редакції) зазначено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Однак, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Зміст цього переліку свідчить на користь того, що враховується специфіка певних господарських операцій. Даний перелік є загальним і повинен дифенціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як пункту 185.1 статті 185, так і пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України.

Встановлено судом, що податкова накладна №4 від 11.06.2018, виписана ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» для СГТОВ «Дубенська аграрна компанія» на суму ПДВ 79912,51 грн., нарахованого на виконання підрядних робіт, загальною вартістю 479475,05 грн. Виконання робіт підтвердженго Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2018 року від 11.06.2018, який позивач разом з договором та іншими документами долучав до повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

Відповідно до цього та з урахуванням сутності такої господарської операції, позивач не міг надати контролюючому органу копій розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, позаяк на дату складання податкової накладної № 4 від 11.06.2018, такі розрахунки покупцем проведені повністю ще не були.

Як свідчить виписка банку за період з 01.06.2018 по 22.08.2018, СГТОВ «Дубенська аграрна компанія» здійснило оплату за виконані роботи у червні 2018 року на суму 450000,00 грн. та 21.08.2018 на суму 29475,05 грн.

Оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно. Якщо мова йде про зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку в якості оплати товарів/послуг, що підлягають постачанню, то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, а також відповідні договори та рахунки на оплату, що підтверджують наявність правових підстав для зарахування відповідної суми коштів. Відповідно, саме такі документи можуть вважатися необхідною передумовою для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Якщо ж мова йде про надання послуг, - то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть акти про їх надання.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що норми Податкового кодексу України та Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування 8 Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 не ставлять в залежність можливість реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з наявністю чи відсутністю оплати товарів/робіт/послуг. На момент подачі пояснень та копій документів позивачем оплачена сума на користь ТОВ «Будтех-Пром2 в розмірі 450000,00 грн., отже платник і не міг надати Комісії документи на повну суму оплати за виконані роботи. Проте, наявність заборгованості позивача перед субпідрядником не може бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної № 4 від 11.06.2018 року, оскільки податкова накладна складалась на підставі підписання акту виконаних робіт форми КБ-2в від 11.06.2018 року на суму 479 475,05 грн. з СГТОВ «Дубенська аграрна компанія» у відповідності до п. б) п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України.

Щодо інших підстав для відмови у реєстрації податкової накладної № 4 від 11.06.2018 року, а саме надання форми КБ-2в по ТОВ «Будтех-Пром» за відсутності першої сторінки, то суд апеляційної інстанції значає, що позивачем визнається факт, що під час сканування довідки про вартість виконаних робіт та акту виконаних робіт від 11.06.2018 року було випадково пропущено та не відскановано першу сторінку вказаного акту. Разом з тим, відсутність даної сторінки не засвідчує наявність документів платника складених з порушенням законодавства і не свідчить про те, що документи, за відсутності даної сторінки, є недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, оскільки податкова накладна виписувалась на СГТОВ «Дубекська аграрна компанія» за наслідками підписання акту виконаних робіт 11.06.2018 року на суму 479475,05 грн., а не на ТОВ «Будтех-Пром».

Крім того, податкова накладна ТОВ «Будтех-Пром» № 2 виписана на ТОВ БМК «Містобуд» 11.06.2018 року належним чином зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» було надано контролюючому органу всі документи, які підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній № 4 від 11.06.2018. Таким чином, надані позивачем документи були цілком достатніми для прийняття Комісією ГУ ДФС в Рівненській області рішення про реєстрацію податкової накладної №4 від 11.06.2018.

Таким чином, враховуючи те, що податкова накладна видана в межах операцій, які є об`єктом оподаткування, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, враховуючи той факт, що продавець та покупець є платниками ПДВ, а також те, що податкова накладна надіслана для реєстрації у встановлений пунктом 201.10 статті 201 ПК України строк, а також враховуючи те, що відповідачем не доведено наявності інших підстав для зупинення реєстрації і відмови у реєстрації податкової накладної та суд не встановив обставин, які б перешкоджали видачі податкової накладної та прийняття рішення про її реєстрацію, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність у відповідача підстав для відмови у реєстрації податкової накладної шляхом прийняття оскарженого рішення, яке прийняте без урахування всіх обставин, що мали суттєве значення для цілей прийняття оскаржених рішень, а також без урахування зазначених норм законодавства.

Відтак судом першої інстанції правомірно визнанно протиправним та скасовано рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 11.06.2018 та зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати вказану податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі та обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді, оскільки, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Також колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується із оскаржуваним рішенням, що позивачем підтверджено належними доказами понесення витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката в межах цієї адміністративної справи в сумі 8000,00 грн. і вказаний розмір витрат на правничу допомогу адвоката підтверджується належними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, є співмірним з складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, а доводи скаржника в даній частині є не обґрунтованими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.229, ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 1 квітня 2019 року у справі №460/179/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» до Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді С. П. Нос
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 25.09.2019.