Справа № 420/2830/19
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2830/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративний позов громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, за участю третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «Стальканат-Сілур»» про визнання протиправним і скасування рішення від 27.03.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, за участю третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «Стальканат-Сілур»», в якому позивач просить визнати протиправним і скасувати рішення Суворовського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області від 27.03.2019 року про відмову громадянину Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 в продовженні строку перебування на території України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що зазначене рішення Суворовського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято з порушенням вимог діючого законодавства України, є протиправним, а тому підлягає скасуванню. На підтвердження зазначеного позивач посилається на те, що він є громадянином КНР та працює у Компанії «HUAIAN JINXIN TRANSMISSION MACHINERY CO., LTD», що також є резидентом КНР та знаходиться у м. Хуайань, Провінція Цзянсу. ОСОБА_1 в березні 2019 року прибув до України з метою виявлення причин виникнення дефектів, їх усунення та повторного пуску обладнання за результатами гарантійного ремонту придбаного ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» волочильного стану. В результаті здійсненої діагностики обладнання виявилось, що усунення дефектів та його гарантійний ремонт потребує значно більшого строку, ніж зазначено в візі. Враховуючи зазначені обставини, у позивача виникли обґрунтовані підстави звернутись до відповідного територіального органу ДМС з заявою про продовження строку тимчасового перебування на території України. До заяви про продовження строку перебування на території України додані всі передбачені законом необхідні документи. Також, на підтвердження обґрунтування необхідності продовженні строку тимчасового перебування на території України позивач надав копію Контракту №226 від 06.03.2017 року та копії листування між Компанією «HUAIAN JINXIN TRANSMISSION MACHINERY CO., LTD» та ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур». Проте, 27.03.2019 року Суворовський РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, керуючись п.п.6 п.10 Порядку №150, прийняв рішення про відмову позивачу у продовженні строку перебування на території Україні. Позивач вважає таке рішення Суворовського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області необґрунтованим так, як ані безпосередньо у відмові, ані на усний запит позивача та третьої особи не було надано жодного доказу того, що позивач має інші, ніж заявлені у заяві, підстави та мету перебування в Україні. Натомість, позивач надав копії документів, з яких вбачається, що він не має ніяких інших причин перебувати на території України, окрім як на виконання умов Контракту, укладеного між його роботодавцем та ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур». Також позивач наголошує, що відповідачу був наданий паспорт позивача, з якого вбачається, що він неодноразово відвідував різні країни світу (Іран, Індія, Тайланд) з діловими візитами. Крім того, відмовляючи позивачу в продовженні строку перебування на території України, Суворовський РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, проставив у паспорті позивача відповідний штамп, згідно з яким було прийняте рішення №33-03 про продовження строку перебування до 20.04.2019 року. Втім, з невідомих причин цей штамп було закреслено, а поверх нього прописом зазначено слово «Помилково». Тобто, відповідач спочатку прийняв правильне рішення щодо продовження строку перебування до 20.04.2019 року, але потім з незрозумілих причин, не маючи на це ніяких підстав - скасував його та виніс оскаржуване рішення. Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним, з огляду на що воно підлягає скасуванню.

Представником відповідача надано до суду відзив на адміністративний позов (а.с.80-84) згідно з яким останній зазначив, що ГУДМС України в Одеській області вважає адміністративний позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач вважає, що Суворовським РВ ГУ ДМС України в Одеській області правильно було виявлено обґрунтовані підстави вважати, що позивач має інші, ніж заявлені у заяві, підстави та мету перебування в Україні або вони не подали відповідного підтвердження, на підставі чого і було відмовлено позивачу у продовженні строку перебування на території України. Позивач у своєму позові посилається саме на те, що основною метою приїзду та причиною подальшого перебування на території України є виконання умов Контракту. Однак, відповідачем було виявлено обґрунтовані підстави вважати, що позивач має інші, ніж заявлені у заяві, підстави та мету перебування в Україні або вони не подали відповідного підтвердження, а саме: гарантійний період обладнання становить 24 місяці з дати підписання акту введення обладнання в експлуатацію. Згідно копії наданих документів ця дата 05.09.2017 року, а тому, яким чином позивач може завершити гарантійне обслуговування обладнання, коли гарантійний період закінчується 05.09.2019 року, тобто через майже пів року з дня подачі заяви про продовження строку перебування на території України. Крім того, п.7.4 Контракту не зазначено, що продавець (HUAIAN JINXIN TRANSMISSION MACHINERY CO., LTD) повинен направити когось для усунення дефектів Обладнання, тим паче двох осіб. Відповідач, на підставі вищезазначеного, просить взяти до уваги те, що як позивач може просити продовжити строк перебування на території України посилаючись на обов`язок виконання, зазначених ним у заяві, умов Контракту, коли Контрактом обов`язку виконання даних умов не передбачено.

У відповіді на відзив від 27.06.2019 року, представник позивача зазначив, що відзив не містить жодних обґрунтувань, посилань на норми чинного законодавства.

Ухвалою суду від 24.05.2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суд від 10.07.2019 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суд від 25.10.2018 року клопотання представників позивача та відповідача задоволено та зупинено провадження у справі.

Представником позивача 12.09.2019 року надано до суду клопотання про розгляд справ в порядку письмового провадження.

Враховуючи відсутність необхідності заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Приватне акціонерне товариство «ВО «Стальканат-Сілур» за контрактом №226 від 06.03.2017 року (а.с.108-112) придбало у HUAIAN JINXIN TRANSMISSION MACHINERY CO., LTD (Китай) обладнання, зокрема волочильний стан LZ9/1200, що також підтверджується актом запуску обладнання від 05.09.2017 року (а.с.113), технічною специфікацією (а.с.29-35).

Як вбачається з листа генеральному менеджеру м-ру ОСОБА_2 від 01.02.2019 року, після прийняття в експлуатацію обладнання були виявлені дефекти, котрі підлягають усуненню на території ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур». Керуючись положеннями п.7 Контракту №226 від 06.03.2017 року «Гарантія якості обладнання», генеральний директор ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» ОСОБА_3 , просить забезпечити двох уповноважених спеціалістів виробника даного обладнання для виявлення причин появи даних дефектів, їх подальшого усунення, а також повторного введення в експлуатацію і підписання актів, складених за результатами виконаних вказаних робіт (а.с.114).

У відповідь на лист генеральному директору ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» ОСОБА_3 , 02.04.2019 року повідомлено, що HUAIAN JINXIN TRANSMISSION MACHINERY CO., LTD погоджується відправити двох своїх спеціалістів, один з яких ОСОБА_1 , які готові прибути в березні 2019 року (з/б а.с.115).

Генеральним директором ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» ОСОБА_3 , 07.02.2019 року за №123/14 виготовлено запрошення на оформлення короткострокової візи для в`їзду в Україну на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина КНР, реквізити паспортного документу: НОМЕР_1 на період з 01.03.2019 року по 30.04.2019 року (а.с.116).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивач прибув до України на підставі короткострокової разової візи типу С терміном дії з 11.03.2019 року по 30.03.2019 року (а.с.16).

Під час здійснення ремонтних робіт з метою яких позивач і прибув до України, виявилось, що вказані роботи потребують більшого проміжку часу.

В свою чергу, 22.03.2019 року громадянин КНР ОСОБА_1 разовм з представником приймаючої сторони, звернувся із заявою до Суворовського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області про продовження строку перебування на території України до 20.04.2019 року, в якій підставами для продовження строку перебування в Україні зазначив необхідність завершення гарантійного обслуговування та тестових випробувань обладнання, виробленого та поставленого Компанією HUAIAN JINXIN TRANSMISSION MACHINERY CO., LTD. (Китай), досягнення гарантійних показників, передбачених Контрактом №226 від 06.03.2017 року, а також здійснення робіт по повторному введенню зазначеного обладнання в експлуатацію та підписання відповідного акту приймання та пуску в експлуатацію представником виробника - громадянином КНР (а.с.88).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що до заяви позивачем додано паспорт позивача та його переклад на українську пому, паспорт керівника третьої особи, копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; копію довіреності працівника, який відповідає за оформлення документів позивача; гарантійний лист приймаючої сторони про взяття на себе зобов`язань із сплати всіх витрат, пов`язаних з перебуванням позивача на території України та його виїздом з України; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житло, яке надається позивачу для перебування; чотири фотокартки позивача; квитанцію про сплату державного мита за продовження строку перебування.

Розглянувши надані позивачем документи, Суворовським РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області 27.03.2019 року прийнято повідомлення про відмову в продовженні строку перебування на території України, яким у задоволені заяви позивача від 22.03.2019 року відмовлено на підставі підпункту 6 пункту 10 Порядку проводження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 15.02.2012 №150 та зазначено, що позивачу необхідно виїхати з України до 30 березня 2019 року (а.с.87).

Позивач вважає рішення Суворовського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області від 27.03.2019 року про відмову громадянину в продовженні строку перебування на території України протиправним та просить його скасувати, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VI (далі - Закон №3773-VI) визначений правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлено порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Частинами 1 та 3 ст.9 Закону №3773-VI передбачено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до положень ст.17 Закону №3773-VI іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

У продовженні строку перебування іноземцю або особі без громадянства може бути відмовлено в разі відсутності для цього підстав та достатнього фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних із перебуванням іноземця або особи без громадянства в Україні, або відповідних гарантій від приймаючої сторони.

Продовження строку перебування на території України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженим постановою КМУ від 15.02.2012 року №150 (далі - Порядок №150) передбачено процедуру продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Згідно п.2 Порядку №150 іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території:

1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;

2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС;

3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду за візою, оформленою до 11 вересня 2011 року.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Держприкордонслужби, продовжується територіальними органами або підрозділами ДМС (п.5 Порядку №150).

Згідно п.6 Порядку №150, Строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули:

1) за короткостроковою візою, а також з держав з безвізовим порядком в`їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України, виконання службових обов`язків іноземним кореспондентом або представником іноземного засобу масової інформації тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в`їзду в Україну. До короткострокових віз прирівнюються візи типу С-2, С -3, Б, Л, М, Н, Р, Г, К, Т, П-1, ОП і П-2, оформлені до 11 вересня 2011 р. (до закінчення строку їх дії);

2) за транзитною візою в разі вимушеної зупинки на території України у зв`язку з надзвичайними обставинами (стихійне лихо, хвороба, ремонт транспортного засобу тощо) за наявності документа, що підтверджує причину та тривалість вимушеної зупинки, - на період, необхідний для усунення таких обставин. До транзитних віз прирівнюються візи типу ТР-1 і ТР-2, оформлені до 11 вересня 2011 р. (до закінчення строку їх дії);

3) за довгостроковою візою, якщо протягом строку дії візи з поважних причин не оформлено посвідки на постійне чи тимчасове проживання, за умови подання підтверджувальних документів - на період не більш як один місяць. До довгострокових віз прирівнюються візи типу О, ІМ-1, ІМ -2 , ІМ -3 і Ф, оформлені до 11 вересня 2011 р. (до закінчення строку їх дії).

Рішення про продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України понад встановлені цим Порядком строки приймається керівником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником у разі подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України та наявності підстав, які не дають змоги виїхати з України, відповідно до статті 22 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", а також Головою ДМС або його заступником в інших випадках за умови подання підтверджувальних документів (п.7 Порядку №150).

Заяви про продовження строку перебування на території України (далі - заяви) подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразок заяви та порядок її розгляду затверджуються МВС (п.7 Порядку №150).

Відповідно до п.п.2 п.9 Порядку №150 для продовження строку перебування на території України іноземець та особа без громадянства і приймаюча сторона разом із заявою подають такі документи, у разі, коли приймаючою стороною юридична особа: паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред`явлення повертається), копію його сторінок з особистими даними, візою (за наявності) і відміткою про реєстрацію та/або копію імміграційної картки (за наявності); переклад українською мовою сторінок паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений в установленому законодавством порядку; паспортний документ керівника юридичної особи, що є приймаючою стороною, та/або уповноваженої ним особи (після пред`явлення повертається) та копію його сторінок з особистими даними; копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; копію розпорядчого документа (наказу, витягу з протоколу, доручення тощо) про призначення працівників, які відповідають за оформлення документів іноземцям та особам без громадянства, засвідчену в установленому законодавством порядку; документ, що підтверджує наявність фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних з перебуванням іноземця та особи без громадянства на території України, чи гарантійний лист приймаючої сторони про взяття на себе зобов`язань із сплати всіх витрат, пов`язаних з перебуванням іноземця та особи без громадянства на території України та їх виїздом з України; документ про право власності або свідоцтво про державну реєстрацію права власності юридичної особи на житло, яке надається іноземцеві та особі без громадянства для перебування (після пред`явлення повертається), та його копію, а у разі, коли житло не належить приймаючій стороні, - письмову згоду власника (співвласника) житла чи уповноваженої ним особи; чотири фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра; квитанція про сплату державного мита за продовження строку перебування або документ, який підтверджує наявність пільг щодо сплати.

Пунктом 10 Порядку №150 передбачені підстави відмови в продовженні строку перебування іноземця та особи без громадянства на території України, зокрема, рішення про відмову в продовженні строку перебування іноземця та особи без громадянства на території України приймається в разі: 1) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку; 2) необхідності охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні; 3) коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі; 4) подання іноземцем та особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей чи підроблених документів; 5) коли виявлено факти невиконання іноземцем та особою без громадянства рішення суду чи органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов`язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в`їзду в Україну; 6) коли є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства мають інші, ніж заявлені у заяві, підстави та мету перебування в Україні або вони не подали відповідного підтвердження; 7) відсутності в іноземця та особи без громадянства достатнього фінансового забезпечення на період перебування або відповідних гарантій приймаючої сторони.

Зазначене рішення може бути оскаржене до територіального органу ДМС (у разі, коли рішення прийняте територіальним підрозділом ДМС), ДМС або суду.

Як встановлено судом, позивач прибув до України на підставі короткострокової разової візи типу С терміном дії з 11.03.2019 року по 30.03.2019 року (а.с.16) для необхідності завершення гарантійного обслуговування та тестових випробувань обладнання, виробленого та поставленого Компанією HUAIAN JINXIN TRANSMISSION MACHINERY CO., LTD. (Китай), досягнення гарантійних показників, передбачених Контрактом №226 від 06.03.2017 року, а також здійснення робіт по повторному введенню зазначеного обладнання в експлуатацію та підписання відповідного акту приймання та пуску в експлуатацію.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, гарантійний період включає період з 05.09.2017 року по 05.09.2019 року.

Проте, коли позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження строку перебування на території України через необхідність більш тривалого часу для завершення гарантійного ремонту з ціллю якого він прибув, відповідачем відмовлено позивачу у продовженні такого строку. При цьому, підставою для відмови позивачу у продовженні строку перебування на території України стали підстави вважати, що позивач має інші, ніж заявлені у заяві, підстави та мету перебування в Україні. У відзиві на позов відповідач зазначив, що незрозуміло яким чином позивач має закінчити гарантійне обслуговування, коли гарантійний період закінчується 05.09.2019 року. Крім того, в контракті не зазначено, що продавець має направити когось для усунення дефектів.

Суд вважає такі твердження відповідача необґрунтованими, адже, по-перше: відповідно п.7.4 Контракту ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур» має право протягом строку дії гарантії вимагати від продавця безоплатного усунення дефектів обладнання (за рахунок Продавця). Тобто, покупець має право звернутись до продавця з питань гарантійного обслуговування придбаного товару до 05.09.2019 року. При цьому, даний строк не включає період часу, який займає фактичне гарантійне обслуговування, тобто термін ремонту, усунення неполадок чи налаштування обладнання, тощо.

Крім того, позивач, на підтвердження обґрунтування необхідності продовженні строку перебування на території України, надав копію Контракту №226 від 06.03.2017 року та копії листування між Компанією «HUAIAN JINXIN TRANSMISSION MACHINERY CO., LTD» та ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур».

В свою чергу, відповідачем не було надано жодного доказу того, що позивач має інші, ніж заявлені у заяві, підстави та мету перебування в Україні.

При цьому позивачем надано копії документів, які підтверджують, що інших причин для перебування на території України, окрім як на виконання умов Контракту №226 у позивача немає.

Додатково суд зазначає, що як вбачається з паспорта позивача він неодноразово виїжджав і до інших країн.

Отже, враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що підстава для продовження строку перебування позивача на території України є обґрунтованою, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

В свою чергу, рішення Суворовського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області від 27.03.2019 року про відмову громадянину Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 в продовженні строку перебування на території України є необґрунтованим, прийняте всупереч вимогам законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 291, 295, КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, за участю третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «Стальканат-Сілур»» про визнання протиправним і скасування рішення від 27.03.2019 року - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Суворовського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області від 27.03.2019 року про відмову громадянину Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 в продовженні строку перебування на території України.

Стягнути з відповідача по справі - Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

Відповідач: Державна міграційна служба України (, 01001, м.Київ, вул.Володимирська, 9).

Суддя П.П. Марин

.