Справа № 611/777/19
Суддя: Андросов О. М.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 611/777/19
Провадження № 2-а/611/9/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Андросова О.М.,

за участі секретаря - Сторчай С.В.,

представника позивача - ОСОБА_6

відповідача - Лабинцевої Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщення Барвінківського районного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимого земельного законодавства України про охорону земель - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Балаклійському, Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Лабинцевої Наталії Євгеніївни про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 09.08.2018 року № 276/0266/По/05/01/-19 та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимого земельного законодавства України про охорону земель - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Балаклійському, Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Лабинцевої Н.Є. (далі по тексту - інспектор) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 09.08.2019 № 276/0266/По/05/01/-19 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн., посилаючись на те, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, так як вказаного в постанові правопорушення він не вчиняв.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначає, що 12 серпня 2019 року засобами поштового зв`язку (АТ «Укрпошта») ним було отримано постанову про накладення адміністративного стягнення № 276/0266/По/05/01/-19 від 09 серпня 2019 року на трьох аркушах, повідомлення про виклик для надання пояснень на ім`я ОСОБА_4 від 07.08.2019 вих. № 31-20-5,3-1822/90-19 на одному аркуші, та повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 09.08.2019 № 32-20-5,3-1860/90-19 із додатком - розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного використання земельної ділянки на чотирьох аркушах.

Згідно вказаній вище постанові на нього накладено адміністративне стягнення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, у виді штрафу в сумі 340,00 грн.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився без його виклику 09 серпня 2019 року, що є грубим порушенням з боку відповідача вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, п. 6 розділу ІІІ Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19.01.2017 № 6 (надалі за текстом - «Інструкція»). Жодного повідомлення про час та місце розгляду справи, який відбувся 09 серпня 2019 року, позивач не отримував, а тому скористатися своїми правами, передбаченими ч. 1 ст. 268 КУпАП та пунктами 4, 5 Інструкції, не зміг.

В оскаржуваній постанові зазначено, що відповідач приймав рішення щодо застосування адміністративного стягнення на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 05 липня 2019 року № 276/231ПТ/04/01/-19 (надалі за текстом - протокол) та з врахуванням пояснень позивача від 30 липня 2019 року вих. № 52. Зазначений протокол разом із повідомленням про розгляд справи про адміністративне правопорушення від 05.07.2019 вих. № 32-20-5,3-1469/90-19 (яким повідомлялось про те, що розгляд справи відбудеться об 11 год. 00 хв. 15 липня 2019 року за адресою: майдан Свободи,5, Держпром, під`їзд 6, поверх 2, м. Харків), разом із актом від 05 липня 2019 року № 276/0155АП/02/01/-19, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель (надалі за текстом - акт перевірки), позивач отримав лише 10 липня 2019 року за допомогою поштових засобів зв`язку, а саме, - через відділення АТ «Укрпошта» в м. Барвінковому, і таким чином дізнався про те, що відповідачем було здійснено перевірку.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення від 05.07.2019 позивач не був присутній, на складення протоколу його не запрошували.

15 липня 2019 року розгляд справи про адміністративне правопорушення з невідомих позивачу причин за вказаною адресою не відбувся.

Позивач зазначає, що під час складання акту перевірки та протоколу з боку відповідача було грубо порушено вимоги ст.ст. 254, 256 КУпАП, п. 2, абз. 7 п. 5, п. 6 розділу ІІ Інструкції.

На думку позивача, акт перевірки та протокол складені на підставі припущень відповідача, про що свідчить формулювання предмета адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, а саме: «орієнтовною площею … га поруч з …», що в свою чергу свідчить про грубе порушення з боку відповідача вимог ст. 245 КУпАП, а саме: завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

22 липня 2019 року позивачем отримано повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення від 19.07.2019 вих. № 32-20-5,3-1615/90-19, згідно якому позивача повідомили про те, що справа буде розглядатися об 11 год. 00 хв. 31 липня 2019 року у приміщенні міськрайонного управління в Ізюмському районі та м. Ізюмі, що розташоване за адресою: вул. Пушкінська,31, м. Ізюм, 63002.

Позивач прибув на вказану адресу у зазначений у повідомлені час та надав свої пояснення вих. № 52 від 30 липня 2019 року, котрими повідомив відповідача про те, що акт перевірки та протокол не відповідають фактичним обставинам та ґрунтуються виключно на припущеннях.

Проте 31 липня 2019 року адміністративна справа не розглядалась, що підтверджується самою оскаржуваною постановою від 09 серпня 2019 року.

Про розгляд справи про адміністративне правопорушення 09 серпня 2019 року позивач взагалі не повідомлявся.

За таких обставин оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення від 09.08.2019 не відповідає критеріям правомірності, а, отже, є неправомірною.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові.

Відповідач надіслав до суду заперечення, в якому позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, оскільки оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена у відповідності до вимог чинного законодавства. Зазначені заперечення відповідач підтримав і в судовому засіданні.

Представник третьої особи до суду не з`явився, хоча третя особа належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за відсутності свого представника від нього не надходило. В надісланому до суду поясненні третя особа заперечує проти задоволення позову, вважаючи, що дії Лабинцевої Н.Є. щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови є законними.

Зі згоди сторін справа розглядається без участі представника третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов такого.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У контексті з положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України, яка передбачає право на судовий захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 245 КАС України передбачено, що одним із способів захисту порушених прав позивача по справі є визнання протиправним та скасування індивідуального акта суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень.

Судовим розглядом встановлено, що 05 липня 2019 року державним інспектором Лабинцевою Н.Є. складено протокол про адміністративне правопорушення № 276/231ПТ/04/01/-19, в якому зазначено, що ФГ «АГРО-ШАНС» в особі голови господарства ОСОБА_4 використовує земельні ділянки державної форми власності, категорії земель сільськогосподарського призначення:

- орієнтовною площею 23,000 га поруч з кадастровим номером :06:000:0386;

- орієнтовною площею 14,000 га поруч з кадастровим номером :06:000:0387;

- орієнтовною площею 18,000 га поруч з кадастровим номером :06: 000 :0385;

- орієнтованою площею 1,200 га поруч з кадастровим номером :06:000:0257, які розташовані на території Григорівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Документи, що посвідчують право власності чи користування земельними ділянками загальною орієнтовною площею 56,2000 га, а також документи що посвідчують державну реєстрацію прав, відсутні, що є порушенням статей 125, 126 ЗК України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом, передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється КУпАП.

Згідно з положеннями КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Отже, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

За загальним правилом, фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 254, 256 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення протокол складається уповноваженою на те посадовою особою. У протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. (ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП).

Частиною 2 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно п.п. 2.1, 2.5, 2.6, 2.8 Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України за № 6 від 19.01.2017, зареєстрованої у Мінюсті України 07.02.2017 року за № 173/30041 (далі - Інструкція), у разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення.

У протоколі зазначаються: - дата та місце його складання; - посада, прізвище, ім`я та по батькові державного інспектора, який склав протокол (указуються повністю, без скорочень); - відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (прізвище, ім`я та по батькові, день, місяць та рік народження, місце народження, сімейний стан, у тому числі кількість утриманців (у разі наявності інформації), фактичне місце проживання/реєстрації (поштова адреса), посада та місце роботи або навчання (повне найменування юридичної особи та її місцезнаходження); якщо особа не працює, про це робиться відмітка); - місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення. Суть правопорушення описується якомога точніше згідно з вимогами відповідної статті КУпАП, на підставі якої складається протокол: нормативно-правові акти, вимоги яких порушено та які встановлюють відповідальність за вчинене правопорушення (з обов`язковим зазначенням статей (їх частин), пунктів, абзаців тощо; - прізвища, імена га по батькові, місця проживання/реєстрації свідків та потерпілих (за наявності); - пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (можуть бути викладені в протоколі або на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі). Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати в протоколі пояснення та зауваження щодо його змісту, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від надання пояснень у протоколі чи від його підписання, про це обов`язково робиться відповідний запис; - інші відомості, необхідні для вирішення справи (наприклад, відомості про наявність актів обстеження земельної ділянки, відмітки про наявність документів і речей, які підтверджують правопорушення, клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності); - про заподіяну правопорушенням матеріальну шкоду земельним ресурсам, що призвело до втрат сільськогосподарського або лісогосподарського виробництва.

У протоколі обов`язково робиться відмітка про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. її прав і обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП, а також про повідомлення її про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу їй обов`язково направляється рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення із зазначенням часу і місця розгляду справи.

Протокол підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та державним інспектором, який його склав, а за наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписаний також і цими особами. Відмова особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу та надання пояснень не припиняє провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.5, 3.7, 3.9, 3.10, 3.14 зазначеної Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справа розглядається у 15-денний строк з дня одержання державним інспектором, правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

У розгляді справи можуть брати участь потерпілі, законні представники, захисник (адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи), свідки, експерт, перекладач.

Судовим розглядом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення від 05 липня 2019 року № 276/231ПТ/04/01/-19, складений щодо позивача, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції, а саме: у протоколі не зазначені пояснення ОСОБА_4 по справі; відсутній підпис останнього під відомостями про роз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП; при цьому у протоколі не зазначено, що ОСОБА_4 відмовився від його підписання та отримання, проте протокол не підписаний ОСОБА_4 та не містить його підпису про отримання другого примірника протоколу чи про відмову його отримати.

Суд не приймає посилання відповідача на ту обставину, що ОСОБА_4 не з`явився для складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відповідач не надав доказів запрошення ОСОБА_4 для складення щодо нього протоколу, та чинне законодавство не зобов`язує порушника у справах про адміністративні правопорушення з`являтись до відповідного органу для складення щодо нього протоколу.

Оскільки ОСОБА_4 не був присутній при складенні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає це порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Згідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи відповідачем не надано належних доказів, які б свідчили про своєчасне сповіщення позивача про місце і час розгляду справи (чи закінчення її розгляду) суб`єктом владних повноважень - 09.08.2019, коли і було винесено оскаржувану постанову. Ні протокол про адміністративне правопорушення від 05.07.2019 року, ні оскаржувана постанова не містять даних про таке сповіщення позивача.

Позивач отримував повідомленням про розгляд справи про адміністративне правопорушення від 05.07.2019 вих. № 32-20-5,3-1469/90-19, яким повідомлялось про те, що розгляд справи відбудеться об 11 год. 00 хв. 15 липня 2019 року, та повідомленням про розгляд справи про адміністративне правопорушення від 19.07.2019 вих. № 32-20-5,3-1615/90-19, згідно якому позивача повідомили про те, що справа буде розглядатися об 11 год. 00 хв. 31 липня 2019 року. Але ні 15 липня 2019 року, ні 31 липня 2019 року розгляд справи не відбувся, її було розглянуто 09 серпня 2019 року.

09 серпня 2019 року державним інспектором Лабинцевою Н.Є. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення № 276/0266/По/05/01/-19, згідно якій ОСОБА_4 , голову ФГ «АГРО-ШАНС», визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу в розмірі 340,00 грн.. У зазначеній постанові фактичні обставини порушення, нібито допущеного ОСОБА_4 , відмінні від тих, що наведені в протоколі про адміністративне правопорушення. В постанові зазначено, що ФГ «АГРО-ШАНС» в особі голови господарства ОСОБА_4 використовує земельні ділянки державної форми власності, категорії земель сільськогосподарського призначення:

- орієнтовною площею 7,000 га поруч з кадастровим номером :06:000:0385;

- орієнтовною площею 6,000 га поруч з кадастровим номером :06:000:0387, які розташовані на території Григорівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Документи, що посвідчують право власності чи користування земельними ділянками загальною орієнтовною площею 13,0000 га, а також документи що посвідчують державну реєстрацію прав, відсутні, що є порушенням статей 125, 126 ЗК України.

Порушенням заподіяно матеріальну шкоду внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки на суму 18742 грн. 49 коп., яка розрахована відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963.

При цьому в постанові взагалі нічим не обґрунтовується зміна розміру земельних ділянок, нібито самовільно зайнятих ОСОБА_4

Слід зазначити, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в оскаржуваній постанові не зазначено, чи встановлювались межі земельних ділянок, нібито самовільно зайнятих ОСОБА_4 , яким чином визначалась їх площа. Крім того, ця площа вказана орієнтовно, що свідчить про те, що точна площа цих ділянок не встановлювалась.

Акт перевірки, протокол та оскаржувана постанова складені на підставі припущень відповідача, що вбачається з формулювання предмета адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, а саме: «орієнтовною площею … га поруч з …». Зазначене свідчить про порушення з боку відповідача вимог ст. 245 КУпАП, а саме: завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Крім того, позивач зазначає, що надав відповідачу свої пояснення вих. № 52 від 30 липня 2019 року, котрим повідомив відповідача про те, що акт перевірки та протокол не відповідають фактичним обставинам та ґрунтуються виключно на припущеннях, а саме:

- поруч з кадастровим номером :06:000:0385 знаходяться землі приватної власності (контур 6), з яких фермерське господарство займає 9,1211 га, а саме - пасовища ОСОБА_8 з кадастровим номером :06:000:0496 площею 0,4756 га, пасовища ОСОБА_8 з кадастровим номером :06 :000 :0497 площею 1,7466 га, пасовища ОСОБА_8 з кадастровим номером :06:000:0500 площею 1,7651 га, з яким укладено договори емфітевзису від 02.01.2019р., пасовища ОСОБА_9 , земельна ділянка НОМЕР_15 - 1,3363 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 №710419 від 10.12.2001 року, з якою укладено договір емфітевзису від 02.01.2019р., пасовища ОСОБА_10 земельна ділянка НОМЕР_16 - 1,8907 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 №710311 від 10.12.2001 року, з якою укладено договір емфітевзису від 02.01.2019р., пасовища ОСОБА_11 з кадастровим номером :06: 000 :0617 площею 1,9068 га, з яким укладено договір емфітевзису від 02.01.2019р.,

- поруч з кадастровим номером :06:000 : 0386 знаходяться землі приватної власності (контур 11), з яких фермерське господарство займає 2,7991 га, а саме - пасовища ОСОБА_12 з кадастровим номером :06:000:0589 площею 1,8661 га, з яким було укладено договір емфітевзису від 02.01.2019р., а 15.07.2019 р. за № 32420831 зареєстровано договір оренди, пасовища ОСОБА_12 з кадастровим номером :06:000:0603 площею 0,9330 га з яким було укладено договір емфітевзису від 02.01.2019р.,а 15.07.2019 р. за № 32420852 зареєстровано договір оренди.

- поруч з кадастровим номером :06:000:0387 знаходяться землі приватної та комунальної власності (контур 13), з яких фермерське господарство займає 6,4876 га, а саме - пасовища ОСОБА_13 з кадастровим номером :06:000:0152 площею 1,4735 га, з яким було укладено договір емфітевзису від 02.01.2019р., а 11.07.2019 р. за № 32383198 зареєстровано договір оренди, пасовища ОСОБА_14 з кадастровим номером :06:000:0115 площею 1,2333 га, з яким укладено договір емфітевзису від 02.01.2019р., пасовища ОСОБА_15 з кадастровим номером :06:000:0114 площею 1,2384 га, з якою укладено договір емфітевзису від 02.01.2019р., пасовища ОСОБА_16 з кадастровим номером :06:000:0116 площею 1,2619 га, з якою укладено договір емфітевзису від 02.01.2019р., пасовища ОСОБА_17 з кадастровим номером :06:000 : 0207 площею 1,2805 га, з якою укладено договір емфітевзису від 02.01.2019р.;

- поруч з кадастровим номером :06:000:0257 в розмірі 1,2 га не обробляються фермерським господарством.

На підтвердження викладеного позивачем у поясненнях ним були надані відповідачу копії відповідних документів, що встановлюють правомірність користування земельними ділянками, що належать на праві власності фізичним особам і використовуються позивачем на підставі укладених та зареєстрованих договорів емфітевзису, оренди та спростовують твердження відповідача про користування земельними ділянками державної форми власності.

Як видно з оскаржуваної постанови, відповідачем це пояснення дійсно отримано і відповідачем зазначено, що воно враховане при розгляді справи. Проте в оскаржуваній постанові відповідач не дав будь - якої оцінки вказаним в поясненні доводам позивача і жодним чином їх не спростував.

Крім того, з оскаржуваної постанови вбачається, що на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень. Проте санкція статті 53-1 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, не визначаючи грошову суму такого стягнення, до того ж з постанови неможливо встановити, якою розрахунковою величиною керувався відповідач, зазначаючи саме такий розмір штрафу як 340,00 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

З огляду на наведене вище зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам чинного законодавства.

З аналізу змісту оскаржуваної постанови, протоколу про адміністративне правопорушення і акту перевірки, і виходячи з того, що відсутні докази належного повідомлення позивача про складання щодо нього протоколу, розгляд справи щодо нього, слід дійти висновку, що дійсно не були забезпечені права особи на участь при діях, вчинюваних суб`єктом владних повноважень щодо цієї особи, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не забезпечено права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які передбачені КУпАП.

Таким чином, доказів на підтвердження дотримання відповідачем порядку притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності відповідачем в процесі розгляду справи не надано, зокрема, в оскаржуваній постанові не зазначено жодних відомостей про виклик особи, що притягується до адміністративної відповідальності та розгляд справи в її присутності.

Недотримання вказаних вимог суб`єктом владних повноважень при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення призвело до порушення прав позивача при вирішенні питання про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, встановлено, що постанова винесена з процесуальними порушеннями, без дотримання процедури, коли фактично особі не забезпечено її процесуальні права.

Суд враховує, що відповідно до ст. 77 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 53-1 КУпАП самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суб`єктами даного правопорушення є громадяни та посадові особи.

У статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено термін самовільного зайняття земельної ділянки, зокрема, це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій. які відповідно до закону є правомірними.

З аналізу даної правової норми вбачається, що використання земельної ділянки за відсутності правовстановлюючих документів є ознакою самовільного зайняттям вказаної земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 22 листопада 2010 року у справі № 3-27г10.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) висловив правову позицію, відповідно до якої принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій. мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Крім того, стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами суб`єктів владних повноважень Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04): пункт 4 1 рішення у справі «Брайсн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan у. the United Kingdom): пункти 156-157. 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер прози Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: п. 45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011; п. 75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015; п. 52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15.02.2013).

Згідно п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року у справі № 1-11/2015, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Основного Закону України).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали справи не містять відомостей (зокрема, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджують право власності чи користування на земельні ділянки, які були об`єктом перевірки), акт перевірки щодо самовільного зайняття земельних ділянок не ґрунтується на доказах. Із акту перевірки не вбачається ідентифікація земельних ділянок, оскільки в ньому зазначено лише приблизні (орієнтовні) розміри та місцезнаходження - поруч з кадастровими номерами інших земельних ділянок, план-схема відсутня, кадастрові номери та координати відсутні, категорія земельних ділянок не відома, правова належність та фізичне місце розташування невідомі.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційною адміністративного суду від 10 січна 2019 року у справі № 823/922/17.

При цьому відповідачем не встановлено сам факт самовільного зайняття конкретних земельних ділянок, як тих, що вказані в протоколі гак і тих, що вказані в оскаржуваній постанові, у зв`язку із тим, що, як зазначив позивач, земельні ділянки використовуються ФГ «Агро-Шанс» на підставі укладених та зареєстрованих в установленому законом порядку договорів оренди га емфітевзису, а розташування, кадастровий номер, координати та точна площа таких земельних ділянок, як - орієнтовною площею 18,000 га поруч з кадастровим номером :06:000:0385; - орієнтовною площею 23.000 га поруч з кадастровим номером :06:000:0386; - орієнтовною площею 14,000 га поруч з кадастровим номером :06:000:0387; - орієнтованою площею 1,200 га поруч з кадастровим номером :06:000:0257 так і земельних ділянок як - орієнтовною площею 7,000 га поруч з кадастровим номером :06:000:0385; - орієнтовною площею 6,000 га поруч з кадастровим номером :06:000:0387 взагалі не відомі. Наведе відповідачем не спростовано, оцінки йому не надано.

В підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення за статтею 53-1 КУпАП, та накладення на нього штрафу в сумі 340 грн. відповідач належних доказів суду не надав. Відповідачем не спростовано посилання позивача на обставини, викладені в позовній заяві.

Винісши оскаржувану постанову без повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, відповідач порушив права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, користуватися юридичною допомогою.

Згідно зі ст. 9 ч. 1 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управляння і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Приймаючи до уваги те, що відповідач не спростував доводів позивача, не надав суду належних доказів на підтвердження правомірності винесеної ним постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 53-1 КУпАП, тобто не довів сам факт та вину останнього в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за такої обставини, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд доходить висновку, що оскаржувана постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Відтак, з огляду на вищевказане, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справив їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 245 КАС України передбачено, що одним із способів захисту порушених прав позивача по справі є визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Виходячи зі змісту позову, встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимого земельного законодавства України про охорону земель - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Балаклійському, Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Лабинцевої Н.Є. щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення від 05 липня 2019 року № 276/231ПТ/04/01/-19 та винесення постанови від 09 серпня 2019 року № 276/0266/По/05/01/-19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за статтею 53-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 46 Конституції України, ст. ст. 2, 7-9, 12, 139, 241-246, 257, 286 КАС України, ст.. 1651 ч. 1, п. 1 ст. 247 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимого земельного законодавства України про охорону земель - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Балаклійському, Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Лабинцевої Наталії Євгеніївни щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення від 05 липня 2019 року № 276/231ПТ/04/01/-19 та винесення постанови від 09 серпня 2019 року № 276/0266/По/05/01/-19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за статтею 53-1 КУпАП.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 09 серпня 2019 року № 276/0266/По/05/01/-19, винесену державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимого земельного законодавства України про охорону земель - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Балаклійському, Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Лабинцевою Наталією Євгеніївною про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за статтею 53-1 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 340 грн., визнати протиправною та скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 23 вересня 2019 року.

Суддя Барвінківського районного суду О.М.Андросов