Справа № 420/1462/19
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1462/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Одеса

Зала судових засідань №21

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Макаренко А.І.

За участю сторін:

Від позивача: Македонська І . О. ,

Від відповідачів: Пояркова К.М.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративною позовною заявою Приватного підприємства "ЕЛІТОЛ" (вул. 25 Серпня, буд. 155-А, Болград, Одеська область, 68702; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (, вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044), Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства "ЕЛІТОЛ" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління Державної фіскальної служби в Одеської області, в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області №922615/32124527 від 20.09.2018р. про відмову у реєстрації податкової накладної №22 від 28.12.2017р., складену ПП "ЕЛІТОЛ"; зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №22 від 28.12.2017р., складену ПП "ЕЛІТОЛ".

Ухвалою суду від 18.03.2019р. адміністративний позов Приватного підприємства «ЕЛІТОЛ» відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України, та встановлено термін для усунення недоліків шляхом надання до суду позовної заяви приведеної у відповідність до ч.5 ст.160 КАС України для приведення позовних вимог у відповідність суб`єктного складу учасників справи.

25.03.2019р. від представника позивача до суду надійшло клопотання про усунення недоліків з додатками, чим усунені недоліки, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 09.04.2019р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засідання на 22.04.2019р.

У зв`язку із перебуванням судді Аракелян М.М. на лікарняному, слухання справи 22.04.2019р. не відбулося та було перенесено на 22.05.2019р.

Підготовче засідання призначене на 22.05.2019р. відкладено до 12.06.2019р. за клопотанням представника позивача та представника відповідача.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання на 26.06.2019 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 року було закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.08.2019 року.

Судове засідання, призначене на 05.08.2019 року, було відкладено у зв`язку із відсутністю електропостачання в Одеському окружному адміністративному суді на 07.08.2019 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року замінено неналежного відповідача Комісію, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС в Одеській області на належного Державну фіскальну службу України.

Розгляд справи №420/1462/19 розпочато з початку та відкладено підготовче засідання на 29.08.2019 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 року було вирішено закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті на 09.09.2019 року.

Усною ухвалою суду від 09.09.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву у судовому засіданні для підготовки сторін до судових дебатів, до 16.09.2019 року.

У судове засідання 16.09.2019 року з`явились представники сторін.

В обґрунтування позову представник позивача вказує, що з метою реалізації господарської діяльності Товариством було укладено договір поставки, на виконання якого поставлено товар. За фактом вчинення поставки позивачем було складено податкову накладну №22 від 28.12.2017 року та направлено її на реєстрацію. Реєстрацію накладної було зупинено, на що позивач направив повідомлення про подання пояснень та копій документів, однак рішенням Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації ГУ ДФС в Одеській області від 20.09.2018 року відмовлено у реєстрації накладної №22. Позивач не погоджується із вказаним рішенням та наголошує, що:

по-перше, відповідачем не визначено конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, як того вимагає підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України. Зазначення посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 «Критеріїв ризиковості платника податку», не може вважатись належним обґрунтуванням рішення;

по-друге, у разі визначення відповідачем вимоги щодо надання додаткових документів на підтвердження реальності здійснюваної операції, на виконання якої і складено податкову накладну, необхідною умовою забезпечення права позивача на виконання такої вимоги є визначення переліку документів, яких не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Відповідачами у даній справі такого переліку не визначено, що виключило можливість надати позивачем необхідні для прийняття рішення документів.

23.04.2019 року за вх.№14935/19 від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, у якому викладено незгоду із заявленими позовними вимогами. В обґрунтування висловленої позиції представник відповідачів зазначив, що під час винесення оскаржуваного рішення чітко було вказано, які документи не подало Приватне підприємство "ЕЛІТОЛ", які б могли слугувати підтвердженням реальності господарських операцій.

У судовому засіданні 16.09.2019 року сторони висловили позиції, наведені у письмових заявах по суті.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під час розгляду справи судом встановлено, що Приватне підприємство «ЕЛІТОЛ», , зареєстроване 03.09.2002 року, номер запису 1 000162, розташоване за адресою Одеська обл., Болградський район, м. Болград, вул.25 Серпня, буд. 155-А, є платником податку на прибуток на загальних підставах, зареєстроване в реєстрі платників ПДВ з 20.09.2002 року. Основним видом діяльності підприємства є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (код КВЕД 46.21), що підтверджується Витягом з ЄДРПОУ № від 21.02.2019 року (а.с. 22-25)

01.12.2017 року між ПП «ЕЛІТОЛ» (Постачальник) та ТОВ «АГРОІНВЕСТ-ТТ» (Покупець) було укладено Договір поставки № 1-01/12, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник передає, а Покупець приймає й оплачує пшеницю 3 класу врожаю 2017 року. Надалі «Товар» у кількості 150 (сто п`ятдесят) тн. +/-10% у заліковій вазі за ціною 5000 (п ять тисяч) грн. за 1 (одну) тону на загальну суму 750 000 (сімсот п`ятдесят тисяч) грн.. 00 коп., у т.ч. ПДВ - 125 000,00 грн. (а.с.38-39).

За п. 2.1. Договору поставки Постачальник здійснює відвантаження Товару Покупцю в строк до 30 січня 2018 року.

Відповідно до п. 2.3., разом з Товаром Постачальник надає Покупцю:

Накладну /або накладні на товар.

Податкова накладна має бути зареєстрована Постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно законодавства України.

На виконання п. 3.1. Договору, 28.12.2017 року ТОВ «АГРОІНВЕСТ-ТТ» здійснило передоплату в розмірі 540 000 (п`ятсот сорок тисяч) грн. (а.с. 40), що підтверджується випискою по рахунку ПП «ЕЛІТОЛ» № НОМЕР_1 в ПАТ «Райффазен банк Аваль» (а.с.39).

За даною господарською операцією 28.12.2017 року позивачем складено податкову накладну №22 (а.с.35) та направлено її на реєстрацію.

28.12.2017 року позивачем було отримано Квитанцію про реєстрацію податкової накладної, в графі «результат оброки якої зазначено: «Документ доставлено до ДФС України. Документ прийнято. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА . Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 1001. <%REFINE%>. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів.» (зворотній бік а.с.35).

У зв`язку із тим, що ПП «ЕЛІТОЛ» через зупинення реєстрації податкової накладної не могло виконати умови п. 2.3. Договору поставки № 1-01/12 від 01.12.2017 року, між ПП «ЕЛІТОЛ» та ТОВ «Агроінвєст-ТТ» було укладено додаткову угоду № 1 від 30.12.2017 року, в якій сторони узгодили новий строк поставки, а саме « 2 (два) місяці з дати реєстрації податкової накладної № 22 від 28.12.2017 року».

12.06.2018 року позивачем було направлено повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинена щодо податкової накладної № 22 від 28.12.2017 року, до якого було додано пояснення, копію Договору поставки № 01-01/12 від 01.12,2017 року, банківську виписку (а.с.36-37).

20.09.2018 року позивач отримав Рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС в Одеській області № 922615/32124527 про відмову у реєстрації податкової накладної на підставі ненадання платником копій документів: договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операцій; первинні документи щодо постачання/придбання товарів, послуг, зберігання і транспортування; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (а.с. 34).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Особливість нормативного врегулювання даних правових відносин полягає у численних змінах процедури прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у її реєстрації у період з 28.12.2017 року по 20.09.2018 року.

Так, на момент направлення позивачем податкової накладної №22 від 28.12.2017 року процедура зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з наступним прийняттям рішення про їх реєстрацію/відмову у реєстрації була регламентована:

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 "Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2016 року №752/30620 (далі - Наказ № 567);

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року №190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією ДФС про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій (далі - Постанова № 190);

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №566 "Про затвердження Порядку роботи Комісії Державної фінансової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 року №753/30620 (далі - Наказ №566);

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" від 29.12.2010 року №1246 (зі змінами та доповненнями (далі - Постанова №1246).

Відповідно п.12 Постанови №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України.

Згідно п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом №567, Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

обсяг постачання товару/послуг, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податків за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними пп. 215.3.1 та 215.3.2 п. 215.3 ст. 2015 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Згідно пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складання податкової накладної/рахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику.

Такий перелік затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567, та передбачає надання платником податків для критерію, зазначеного у пп. 1 п. 6 Критеріїв:

договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки/інвойси, акти приймання - передавання товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Для критерію, зазначеного в пп.2 п. 6 Критеріїв необхідно надати:

Договори у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

Договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, відвантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання - передавання товарів (робіт, послуг) за урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

Розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

Документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені в Переліку, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно - правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Відповідно пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у пп. "в" п. 201.16.1, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/рахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп. 201.16.2, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України).

Як вбачається із встановлених обставин справи, позивачем на виконання чинних на момент отримання квитанції №1 від 28.12.2017 року приписів законодавства України було направлено пояснення та письмові докази на підтвердження реальності господарських операцій, а саме Договір поставки №1-01/12 від 01.12.2017 року (а.с.38), виписка по банківському рахунку (а.с. 39), Додаткова угода №1 до Договору поставки №1-01/12 від 01.12.2017 року (а.с. 40) та письмові пояснення (а.с. 37).

Відповідно п.1 наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації" № 566 від 13.06.2017 року, цей порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмови в такій реєстрації, а також права та обов`язки її членів.

Згідно п. 2 Порядку №566, комісія є постійним діючим колегіальним органом ДФС, що діє в межах повноважень, визначених п. 201.16 ст. 201 розділу V Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації".

Зазначена комісія приймає рішення про:

Реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

Відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України №190 від 29.03.2017 року підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосовано процедура зупинення реєстрації згідно з п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до пп. 201.16.2.

Податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення про реєстрацію відповідної податкової накладної/рахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (пп. 201.16.4 п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України).

Судом з`ясовано, що фіскальним органом в квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної Критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567.

Натомість, підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію або критеріїв, якщо їх виявлено два.

Визначення фіскальним органом у Квитанції №1 конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання платником податку в подальшому відповідних документів, перелік яких міститься у вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що контролюючим органом, у даному випадку, порушено вимоги підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки у Квитанції №1 не зазначено чітко конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Суд наголошує на тому, що наведені вище дії позивача щодо направлення пояснень та письмових доказів на підтвердження реальності господарських операцій оцінюються судом шляхом аналізу норм законодавства, чинного на момент отримання квитанції №1 від 28.12.2017 року, яким реєстрацію податкової накладної №22 від 28.12.2017 року зупинено.

На момент винесення оскаржуваного рішення про реєстрацію або відмову у такій реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №922615/32124527 від 20.09.2018 року, прийняте комісією, яка приймає рішення реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області аналогічні правовідносини регламентовані:

Постановою КМУ №117 від 21.02.2018 року «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних»;

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" від 29.12.2010 року №1246 (зі змінами та доповненнями (далі - Постанова №1246);

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №566 "Про затвердження Порядку роботи Комісії Державної фінансової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 року №753/30620 (далі - Наказ №566).

Згідно п.12 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

П. 14, 15, 16 зазначеного порядку встановлено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 18-21 цього порядку встановлено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Представник відповідача у відзиві на адміністративний позов зазначав, що оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної було прийнято з урахуванням норм законодавства, чинного на момент винесення такого рішення.

Представник відповідачів у відзиві на адміністративний позов наголосив, що комісією, яка приймає рішення реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області в оскаржуваному рішенні було вказано підстави, з яких позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної. Згідно змісту цього документа, підставою прийняття такого рішення стало ненадання платником податку копій документів, а саме договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку або здійснення операцій; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (а.с. 34).

Суд не може пристати на таку позицію представника відповідачів, оскільки перелік документів, які, на думку відповідача, платник податку мав подати, він надає одночасно із прийняттям рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. Такі дії відповідача, на думку суду, не надають платнику податків можливості підтвердити реальність господарських операцій саме у спосіб, який необхідний для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Зважаючи на це, суд вважає, що позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування Рішення про реєстрацію або відмову у такій реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №922615/32124527 від 20.09.2018 року, прийняте комісією, яка приймає рішення реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної №22 від 28.12.2017 року по наданим ТОВ «АГРОІНВЕСТ-ТТ» послугам є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а рішення №922615/32124527 від 20.09.2018 року є протиправним та підлягає скасуванню за позовом ПП "ЕЛІТОЛ" як особи, право якої порушено цим рішенням.

Позивачем у позовній заяві заявлено вимогу зобов`язати зареєструвати податкову накладну №22 від 28.12.2017р., складену ПП "ЕЛІТОЛ". З приводу цієї позовної вимоги суд зазначає наступне.

Відповідно до п.20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010р. №1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

За приписами статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: "Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), пп.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п.45, від 10 липня 2003року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Суд встановив, що податкову накладну №22 від 28.12.2017р. позивачем було направлено саме до Державної фіскальної служби України, а не Головного управління ДФС в Одеській області. Більш того, квитанцію №1 від 28.12.2017 року з пропозицією надати пояснення та додаткові докази на підтвердження реальності господарських операцій також було направлено саме Державною фіскальною службою України.

Саме ДФС України є належним відповідачем за другою позовною вимогою ПП "ЕЛІТОЛ".

Таким чином, з урахуванням того, що судом встановлено протиправність прийняття комісією, яка приймає рішення реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області, оскаржуваного позивачем Рішення №922615/32124527 від 20.09.2018 року, задоволення позовної вимог ПП «ЕЛІТОЛ» у вигляді зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, у даному випадку, є забезпеченням судом остаточного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п. 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» визначено, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасовувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами для призначення податкових штрафів (санкцій), має саме податкове управління.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що відповідачем не надано заслуговуючих на увагу спростовуючих доводів на підтвердження власної правової позиції, суд дійшов висновку, що позов ПП «ЕЛІТОЛ» підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві), що підтверджується платіжним дорученням №40 від 21.02.2019 року (а.с.4).

Суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДФС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства "ЕЛІТОЛ" () 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. судового збору, оскільки спір в суді виник внаслідок неправильних дій цього відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства "ЕЛІТОЛ" (вул. 25 Серпня, буд.155-А, Болград, Одеська область, 68702; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (, вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044), Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Головного управління ДФС в Одеській області №922615/32124527 від 20.09.2018р. про відмову у реєстрації податкової накладної №22 від 28.12.2017р., складеної ПП «ЕЛІТОЛ».

Зобов`язати Державну фіскальної службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №22 від 28.12.2017р., складену ПП "ЕЛІТОЛ".

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства "ЕЛІТОЛ" () 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне рішення складено та підписано суддею 26.09.2019 року.

Суддя М.М. Аракелян

.