Справа № 466/5283/19
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/9377/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2019 року (головуючий суддя Зима І.Є., м. Львів, повний текст складено 09.08.2019) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальону Управління патрульної поліції у Житомирській області Ільїна Дениса Юрійовича, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до поліцейського роти №3 батальону Управління патрульної поліції у Житомирській області Ільїна Дениса Юрійовича, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції в якому просив визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 004208 від 20.06.2019, закрити справу про адміністративне правопорушення ч. 1 ст. 121, ч. 6 ст. 121 ч. 2 ст. 36 КУпАП за відсутність складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 20.06.2019 серії ДП18 № 004208, винесену поліцейським роти № 3 батальону УПП у м. Житомир Ільїним Д.Ю. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 121, ч.6 ст. 121, ст. 36 КУпАП. Закрито справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ст. 36 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Житомирській області.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції оскаржило його в апеляційному порядку, вважає що суд при його винесенні порушив норми процесуального та матеріального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому просить скасувати його та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що за правовою характеристикою правопорушення передбачене ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 121 КУпАП вважається закінченим з моменту допущеного проступку. Вважає, що виправлення в постанові зазначає, що суд не повинен брати до уваги, оскільки окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо його протиправності і, як наслідок, про його скасування. Також, зазначає, що не було порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та вимог статті 268 КУпАП. Крім того, вважає неспівмірною суму штрафу в розмірі 340 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн.

В подано відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.06.2019 поліцейським роти № 3 батальйону УПП у Житомирській області Ільїн Д.Ю. винесена постанова серії ДП18 № 004208 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно фабули постанови, ОСОБА_1 20.06.2019 о 03:50 год. по автодорозі Київ-Ковель (107 км) керував транспортним засобом Scania R420, н.з. НОМЕР_1 , із причепом Welton, н.з. НОМЕР_2 , у якого в темну пору доби не горіла лампа заднього габаритного вогню та був неосвітлений задній номерний знак, чим порушив п.п. 31.4.3, п. 2.9 ПДР України.

Відповідно до вказаної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з частиною 1 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП України щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Згідно з абз. 6 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Вимогами пп. «а» п. 2.3 Правил дорожнього руху, передбачено, що перед виїздом водій зобов`язаний перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає про виконання ним зазначених вимог законодавства, протилежне відповідачем не доведене.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що в порушення вимог ст. 280 КУпАП інспектором поліції не було встановлено обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність позивача, а саме не було враховано те, що неполадка виникла саме під час керування транспортним засобом, не могла бути виявлена водієм під час руху і була усунута на місці.

Зазначене підтверджується показами допитаного судом першої інстанції в якості свідка ОСОБА_2 , який був пасажиром в автомобілі позивача. Останній пояснив, що автомобіль позивача був справний, а задній ліхтар та підсвітка номерного знаку могли вийшли з ладу через незадовільний стан проїзної частини. Аналогічні пояснення вони надали інспектору поліції, однак він не взяв це до уваги. Крім того, в присутності інспектора патрульної поліції відразу були усунуті неполадки.

Згідно наданого відповідачем відео, інспектором поліції на вимогу позивача не забезпечено йому, як особі яка притягається до адміністративної відповідальності надати письмові пояснення з приводу вищенаведених обставин. Таким чином, суб`єктом владних повноважень не дотримано вимог ст. 268 КУпАП, що порушило законні права та інтереси позивача, а в постанові про адміністративне правопорушення не наведено, на підставі яких доказів позивача визнано винним у вчиненні правопорушення.

Також, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржувана постанова відповідача не відповідає вимогам, встановленим п.п. 8, 9 Розділу ІV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затв. Наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, оскільки містить виправлення відомостей в даті її винесення, почерк є нерозбірливим та важко читається, наявні незрозумілі скорочення.

Згідно ч.ч. 1, 2 с. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що суб`єктом владних повноважень, не доведено порушення ОСОБА_1 п.п. 31.4.3, п. 2.9 Правил дорожнього руху, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова винесена необґрунтовано та підлягає скасуванню.

Щодо покликань апелянта на неспіврозмірність суми штрафу в розмірі 340 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн, то таке є безпідставним та не заслуговує на увагу, оскільки на виконання вимог ч. 4 ст. 134 КАСУ, позивачем надано суду детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тому вірним є висновок про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 287, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2019 року по справі № 466/5283/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Т. І. Шинкар
Н. М. Судова-Хомюк