Справа № 454/1921/19
Суддя: Фарина Л. Ю.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/1921/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю.

за участю секретаря: Кочмар Н.-Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 1 батальйону УПП у Львівській області ДПП Волос Б.І. про скасування постанови від 12.07.2019 року по справі про адмінправопорушення, суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить скасувати постанову від 12.07.2019 року серії ДА18 №622120 у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАПа справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.07.2019 року поліцейським УПП у Львівській області 1 роти 1 батальйону ДПП Волос Б.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі, серії НОМЕР_1 №622120 згідно якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

Зазначає, що 12.07.2019 року о 12.35год. він керував транспортним засобом марки «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_2 у напрямку м. Львів в с.Сопошин, Жовківського району з перемінною швидкістю 50-55км/год в колоні автомобілів. В цей момент його автомобіль був зупинений працівником поліції, який одразу ж виніс постанову про адміністративне правопорушення за те, що згідно показань вимірювального пристрою TRUKAM LTI20/20 його швидкість становила 80км/год, тобто на 20 км/год більше дозволеної швидкості руху.

Вважає зазначену постанову безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, так як того дня він рухався в колоні автомобілів зі швидкістю 50-55 км/год. Згодом його зупинив працівник поліції та повідомив, що згідно показів приладу TRUKAM LTI20/20 його швидкість становила 80км/год та одразу ж на місці зупинки виніс постанову про адміністративне правопорушення. Однак ОСОБА_1 просив показати сам пристрій та його показники, на що працівник поліції повідомив, що не добре обізнаний з роботою вимірювального пристрою. Відео доказів скоєння правопорушення також немає, а тому вважає, що постанова винесена без будь-яких доказів а тому є незаконною та підлягає скасуванню. Позивач вважає, що інспектор поліції не в повному обсязі з`ясував всі обставини справи та безпідставно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому просить постанову про накладення на нього адміністративного стягнення скасувати, а провадження про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач в судове засідання не прибув, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час дату судового засідання, оскільки в суд повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відзиву на позов не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Так, судом встановлено, що 12.07.2019 року о 12.30год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_2 у напрямку м. Львів в с.Сопошин, Жовківського району їхав зі швидкістю 80 км/год, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України. Швидкістю руху вимірювалася приладом TRUKAM LTI20/20.

На місці зупинення транспортного засобу поліцейським одразу ж було винесено постанову серії ДП18 №622120, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ст.122 ч.1 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з пояснень водія ОСОБА_1 , останній свою винуватість заперечував, зазначив, що рухався з допустимою швидкістю, його автомобіль рухався в потоці інших транспортних засобів, на місці зупинки йому не було представлено для огляду технічний прилад та не надані докази фіксації швидкості його автомобіля, відео доказів скоєння правопорушення також немає, у зв`язку з чим він має обґрунтовані підставі недовіряти працівнику поліції а тому постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено із матеріалів справи, вимірювання швидкості руху автомобіля позивача проводилося за допомогою лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM.

Вказаний тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, затверджений сертифікатом №UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.

Наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002 року, зареєстрованим в Мінюсті України 04.03.2002 року за №222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №972 від 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно якому

п.2.5 сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки (далі Державний реєстр);

п.2.6 сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Під час дії вищевказаного Положення наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме, згідно п.1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, унесені до нього за відповідними номерами, зокремаУ3197-12.

Тобто, тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року є не чинним з 02.11.2015 року.

На підставі наведеного, суд вважає, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача ОСОБА_1 , що було проведено інспектором патрульної поліції у Львівській області ДПП ОСОБА_2 І. з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI20/20TruCAM, вчинено безпідставно та отримані технічні дані щодо швидкості покладені в основу обставин правопорушення необґрунтовано, у зв`язку з чим постанову серії ДП18 №622120 від 12.07.2019р. про накладення адміністративного стягнення суд вважає неправомірною.

Отже, в силу норм ст. 77 КАС України, у зазначеній категорії справ обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідачем інспектором УПП у Львівській області Волос Б.І. доказів на спростування доводів позивача та доказів, які б вказували на правомірність його дій при винесенні постанови від 12.07.2019р. суду надано не було.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 р. визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Також згідно вимог статті 245КУпАП з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог закону щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 268 КАС України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених вище положеннях законодавцем визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Відповідно до вимог ст.258КУпАП на орган, уповноважений на винесення постанов про вчинення адміністративного правопорушення, покладено обов`язок виносити таке рішення згідно вимог ст.283 КУпАП.

У ст.283КУпАП зазначається, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Наведене слід розуміти, що для винесення постанови, співробітник поліції спочатку повинен розглянути адміністративну справу (вивчити докази, показання свідків, пояснення обвинуваченого, документи, позицію адвоката тощо).

Суд не знайшов докази того, що працівниками патрульної служби було роз`яснено права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП до винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Таких доказів немає і у матеріалах справи.

Тобто, в розрізі даних правовідносин, які виникли між сторонами у зв`язку із складанням оскаржуваної постанови, відповідачем поліцейським УПП у Львівській області, ОСОБА_3 були дотримані вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 р. № 1395 в частині складання постанови за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначений ст. 279 КУпАП передбачає наступний порядок розгляду справи: розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Наведене слід розуміти, що для винесення постанови, співробітник поліції спочатку повинен розглянути адміністративну справу (вивчити докази, показання свідків, пояснення обвинуваченого, документи, позицію адвоката тощо).

Суд не знайшов докази того, що працівниками патрульної служби було роз`яснено права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП до винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, таких доказів немає і у матеріалах справи, доказів на вчинення ним адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України чи відповідають вони критеріям визначеним в даній нормі, зокрема щодо обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З урахуванням наведеного, суд переконаний, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена всупереч вимогам закону та, відповідно підлягає до скасування.

Згідно з п.3 ст. 293 КпАП України орган, при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень - про скасування постанови та закриття справи.

Таким чином, у зв`язку з вищенаведеним вимоги позову ОСОБА_1 є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.288 ч.4 КУпАП позивач є звільненим від сплати судового збору, у зв`язку з чим судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись статями 7, 9, 132, 213, 222, 245, 246, 251, 268, 276, 277, 283, 284, 289, 293 КУпАП, статтями 2, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286 КАС України,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП18 №622120 від 12.07.2019р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський Управління Патрульної Поліції у Львівській області, 1 роти 1 батальйону УПП у Львівській області ДПП Волос Б.І., місце знаходження: м. Львів, вул. Перфецького 19.

Головуючий: Л. Ю. Фарина