Справа № 559/1117/19
Суддя: Ралець Р. В.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/1117/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

представника відповідача Рогаль В.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до начальника СРПП №3 Дубенського ВП майора поліції Рогаль В.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО 18 №187420 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим що, відповідно до винесеної постанови, він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП України. Як зазначено в постанові, позивач 30.04.2019 о 14:30 в м.Дубно по вул..Комунальна, керуючи т/з, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки під час виїзду з АЗС, чим порушив п. 34 ПДР. Відповідач вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного:

Постанова про накладення адміністративного стягнення складалася без участі позивача. В момент пред`явлення постанови він заявив позивачу, що не згідний з даною постановою з тих причин, що його не було повідомлено про початок розгляду справи, не було представлено жодного доказу вчинення ним вказаного правопорушення, його не ознайомили з правами та не було відібрано покази свідків у справі.

Крім того, незважаючи на те, що він оспорював інкриміноване йому правопорушення, протокол про вчинення правопорушення посадовою особою не був складений.

Із діями працівників поліції позивач не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що не відповідають вимогам закону, а постанову такою, що винесена незаконно, із порушенням норм процесуального права

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених у позові, просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Відповідач в судовому не визнав позовні вимоги, з тих підстав, що правопорушення позивачем було вчинено, у зв`язку з чим було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З описової частини постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №187420 від 30.04.2019, складеної відповідачем вбачається, що ОСОБА_2 ,керував т/з, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки під час виїзду з АЗС, чим порушив п. 34 ПДР.

Позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 5).

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст. 33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (статті 3,8 Конституції України, ст. 8 КАС України).

Зі змісту частини 3 ст. 62 Конституції України вбачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

Згідно з ч.1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач зазначеного обов`язку не виконав та не надав у зазначений судом строк доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, склад якого передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Сама ж по собі наявність такої постанови не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне із таких рішень: залишає постанову без зміни; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні порушення, ст. 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області (місцезнаходження: вул. Пекарська, 13, м. Дубно Рівненської області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 187420 від 30.04.2019, винесену начальником СРПП № 3 Дубенського ВП майором поліції Рогаль Вадимом Олександровичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області, протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне судове рішення складено 25.09.2019.

Суддя: