Справа № 1.380.2019.002947
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002947
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.

з участю представників

від позивача - Прокоп Ю.Р.,

від відповідача - Ковалишин Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправними та скасування Розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження за №163 «Про демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди (малої архітектурної форми) на АДРЕСА_1 » від 12 квітня 2019 року.

Аргументами позовних вимог є те, що позивач є співвласником нежитлової будівлі під кафе по АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав від 12.07.2011 року. Так, 02 червня 2009 року позивач отримала дозвіл № 5-5832 на розміщення об`єкту торгівлі кафе «Ватра» по АДРЕСА_1 . У 2011 році Департамент містобудування ЛМР видав їй дозвіл № 262/202-10 на розміщення відкритого літнього майданчика по АДРЕСА_1 . Крім того, у позивача наявний план відведення земельної ділянки за вищезазначеною адресою. Тобто, на думку позивача, за час здійснення нею підприємницької діяльності вона не вчиняла жодних дій в порушення чинного законодавства. Більше того, споруда, яку відповідач має намір демонтувати, не є окремо стояче будівлею, а тому провести демонтаж є практично неможливим, оскільки це може призвести до наслідків порушення цілісності основної споруди, яка перебуває у власності позивача.

Представник позивача дала аналогічні пояснення, просить позов задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов наводить такі аргументи. Зокрема, зазначає, що питання благоустрою міста Львова, врегульовано Правилами благоустрою м. Львова, затвердженими ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 №376. Вказаними Правилами, а саме розділом 12, визначено порядок розміщення та утримання малих архітектурних форм. Пунктом 12.2.6. Правил чітко визначено порядок проведення демонтажу самовільно встановлених малих архітектурних форм. Відтак, самочинно встановлені МАФи підлягають демонтажу без попереднього судового розгляду. Демонтаж, перевезення та зберігання самочинно збудованих МАФ здійснює особа, яка самочинно встановила МАФ, за власні кошти або відповідна районна адміністрація з подальшим відшкодуванням власниками витрат на демонтаж перевезення та зберігання самочинно збудованих МАФ їх власниками. Якщо у процесі демонтажу не звернулися зацікавлені особи і не надали документи, що засвідчують право власності на МАФ, то МАФ демонтується перевозиться на майданчик тимчасового зберігання і знаходиться там де прийняття остаточного рішення відповідно до законодавства України. Відповідно до вказаних Правил самочинне встановлення (мале архітектурної форми, відкритого літнього майданчика, засобу зовнішньо реклами) - це встановлення малої архітектурної форми, відкритого літнього майданчика, засобу зовнішньої реклами, дозвіл на встановлення яких на видавався або закінчився і не був продовжений у передбачені терміни або був скасований у встановленому порядку. Так, відповідач зазначає, що, у позивача немає жодних дозвільних документів на встановлення малої архітектурної форми (тимчасової споруди). Відтак 12.04.2019 року Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради прийнято розпорядження №163 «Про демонтаж самовіль- встановленої тимчасової споруди (малої архітектурної форми) на в Джерельній, 20». Вказане розпорядження 15.04.2019 було скеровано позивачу у справі, що підтверджується квитанцію про відправлення №019. Що ж до представлених позивачем документів, а саме дозволу Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради №262/202/10 від 10.05.2011 року на встановлення відкритого літнього майданчику на період з 01.05.2011 року по 31.10.2011 року, такий надавав дозвіл на встановлення літнього майданчику на чітко визначений строк.

Представник відповідача дав аналогічні пояснення, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 18.06.2019 року було відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 12.09.2018 року, занесеною у протокол судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлені такі обставини.

Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради прийнято розпорядження від 12.04.2019 року за №163 «Про демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди (малої архітектурної форми) на АДРЕСА_1 », яким суб`єкту підприємницької діяльності фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 в добровільному порядку забезпечити демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди (малої архітектурної форми) за адресою АДРЕСА_1 .

Не погодившись із зазначеним актом індивідуальної дії позивач оскаржив його до суду.

Наведене вказує на те, що змістом спірних правовідносин є дотримання порядку розміщення тимчасових розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року за №280/97-ВР, з наступними змінами та доповненнями, акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.

Як передбачено ч.2 ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року за №3038-VI, з наступними змінами та доповненнями, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності визначений Порядком розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженим ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015 року за №4526.

Згідно з визначень п.1.3 даного Порядку, самовільно встановлена тимчасова споруда - тимчасова споруда, яка встановлена за відсутності одного із документів, передбачених цим Положенням: ухвали міської ради, договору оренди земельної ділянки чи договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою, паспорту прив`язки ТС.

Пунктом 2.1 цього ж Порядку визначено, що розміщення тимчасових споруд здійснюється замовником відповідно до паспорту прив`язки, плану земельної ділянки та договору окремих конструктивних елементів благоустрою. Місце встановлення тимчасових споруд повинно відповідати адресі, вказаній у паспорті прив`язки, та плану земельної ділянки або схемі прив`язки.

Під час судового розгляду судом встановлено відсутність, а позивачем не надано суду жодного документу, які передбачені п.1.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та які дають право останньому на розміщення тимчасової споруди (ухвали міської ради, договору оренди земельної ділянки чи договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою, паспорту прив`язки ТС).

Щодо посилань позивача на наявність у неї дозволу Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради за №262/202/10 від 10.05.2011 року на встановлення відкритого літнього майданчику, то суд зазначає, що даний дозвіл був виданий лише на період з 01.05.2011 року по 31.10.2011 року, а також жодним чином не давав права позивачу на розміщення тимчасової споруди.

Згідно з визначення п.1 Правил благоустрою м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 року за №376, самочинне встановлення (малої архітектурної форми, відкритого літнього майданчика, засобу зовнішньої реклами) - це встановлення малої архітектурної форми, відкритого літнього майданчика, засобу зовнішньої реклами, дозвіл на встановлення яких не видавався або закінчився і не був продовжений у передбачені терміни або був скасований у встановленому порядку.

Відповідно до пункту 12.2.6 цих Правил, самочинно встановлені МАФи підлягають демонтажу без попереднього судового розгляду. Демонтаж, перевезення та зберігання самочинно збудованих МАФ здійснює особа, яка самочинно встановила МАФ, за власні кошти або відповідна районна адміністрація з подальшим відшкодуванням власниками витрат на демонтаж перевезення та зберігання самочинно збудованих МАФ їх власниками. Якщо у процесі демонтажу не звернулися зацікавлені особи і не надали документи, що засвідчують право власності на МАФ, то МАФ демонтується і перевозиться на майданчик тимчасового зберігання і знаходиться там до прийняття остаточного рішення відповідно до законодавства України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства було прийнято розпорядження за №163 «Про демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди (малої архітектурної форми) на АДРЕСА_1 » від 12 квітня 2019 року.

При цьому, судом не беруться до уваги аргументи позивача оскільки спростовуються викладеним.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі належить присудити з позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 27 вересня 2019 року.

Суддя В.Я.Мартинюк