Справа № 826/11947/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Громадської організації "Міжрегіональне бюро екологічного захисту" на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 03 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Громадської організації "Міжрегіональне бюро екологічного захисту" до Кабінету Міністрів України, Міністерства екології та природних ресурсів України, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , Державне підприємство "Кривбасшахтозакриття", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , Приватне акціонерне товариство "Євраз Суха Балка", Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг", Публічне акціонерне товариство "Кривбасзалізрудком", ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , про визнання протиправним та нечинним пункту 1 розпорядження 23-р від 17.01.2018 року, визнання дій протиправними та зобов`язання утриматись від видачі висновку,-

В С Т А Н О В И В :

Громадська організація "Міжрегіональне бюро екологічного захисту" звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, Міністерства екології та природних ресурсів України про визнання протиправним та нечинним пункт 1 розпорядження Кабінету Міністрів України 17.01.2018 року за №23; визнання дії Міністерства екології та природних ресурсів України, яким почато Процедуру оцінки впливу на довкілля у повідомленні державного підприємства "Кривбасшахтозакриття" від 02.07.2018 року планованої діяльності, протиправними та зобов`язання утриматися від видачі висновку з оцінки впливу на довкілля акумуляції надлишків зворотних вод у ставку-накопичувачі шахтних вод та їх скидання у р. Інгулець без інформації про видобування корисних копалин ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" з родовища поле шахти "Родіна" і багатих залізних руд рудника ім. Комінтерна (поле шахти Октябрська); ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" з родовища РУ ім. Кірова (поле шахти Артем); ПАТ "Євраз Суха Балка" з родовища поле шахти - ім. Фрунзе, а також господарську діяльність ПАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", що пов`язана з підтримкою необхідного режиму гідрозахисту шахти "Гігант-Глибока" та призводить до скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2019 року залучено до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .

18 березня 2019 року представник позивача подав до Окружного адміністративного суду міста Києва заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив:

- визнати протиправним та нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року №23-р "Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець"

- визнати протиправним та нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року № 1096 "Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець";

- визнати бездіяльність Кабінету Міністрів України, яка полягає у не вжитті заходів щодо забезпечення прав і свобод людини та громадянина при прийнятті розпорядження Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року №23-р "Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець і розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року № 1096 "Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець", протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, а саме прийняти акт, яким забезпечити виконання пункту 5.6 плану заходів щодо поетапного зменшення обсягів скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець, поліпшення якості води у басейні зазначеної річки, Карачуновському водосховищі, водозаборі Інгулецької зрошувальної системи до 2025 року, затвердженого спільним наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Міністерства екології та природних ресурсів України від 08 листопада 2017 року №1622/405 (далі - План) і визначити критерієм (показником), за якими оцінюватиметься ефективність його реалізації, відселення людей з місцевості, оголошеній зоною надзвичайної екологічної ситуації згідно Постанови Верховної Ради України від 12.07.2001 року № 2661-111 "Про надзвичайну ситуацію, що склалася в Широківському районі Дніпропетровської області у зв`язку із зсувом Інгулецького хвостосховища, та стан дотримання вимог чинного законодавства щодо відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва і забезпечення гарантій прав власників землі та землекористувачів, пов`язаних з вилученням у них земельних ділянок";

- стягнути з Кабінету Міністрів України - суб`єкта владних повноважень кошти в розмірі 7 (сім) мільйонів грн. на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної бездіяльністю відповідача 1, яка полягає у не вжитті при прийнятті розпорядження Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року №23-р "Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець" і розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року № 1096 "Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець" заходів щодо забезпечення прав і свобод людини та громадянина щодо жителів АДРЕСА_1 області, а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_1 , ОСОБА_24 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_11 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_15 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_2 , ОСОБА_37 , ОСОБА_20 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_21 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_16 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_17 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_14 , ОСОБА_61 , ОСОБА_4 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_5 , ОСОБА_69 , ОСОБА_6 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_19 .

- визнати дії Міністерства екології та природних ресурсів України, яким почато Процедуру оцінки впливу на довкілля у повідомленні державного підприємства "Кривбасшахтозакриття" від 02.07.2018 року планованої діяльності, протиправними та зобов`язати утриматися від видачі висновку з оцінки впливу на довкілля акумуляції надлишків зворотних вод у ставку-накопичувачі шахтних вод та їх скидання у р. Інгулець без інформації про видобування корисних копалин публічним акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" з родовища поле шахти "Родіна" і багатих залізних руд рудника ім. Комінтерна (поле шахти Октябрська); публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" з родовища РУ ім. Кірова (поле шахти Артем); приватним акціонерним товариством "Євраз Суха Балка" з родовища поле шахти - ім. Фрунзе, а також господарську діяльність приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", що пов`язана з підтримкою необхідного режиму гідрозахисту шахти "Гігант-Глибока" та призводить до скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 травня 2019 року заяву Громадської організації "Міжрегіональне бюро екологічного захисту" про збільшення позовних вимог повернуто без розгляду.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви про збільшення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем при поданні вказаної заяви не було надано доказів сплати судового збору. Крім того, заява позивача про збільшення позовних вимог містить у собі одночасно зміну підстав та предмету позову, що суперечить ч. 1 ст. 47 КАС України.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 травня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта, ухвалу суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про збільшення позовних вимог. Зокрема апелянт зазначив, що замість здійснення правосуддя та дотримання процедури дослідження обставин справи, визначеної адміністративним Кодексом, суд вдався до розрахунків судового збору і розгляду питань, які вирішує суд при ухваленні рішення. Апелянт зазначив, що його майновий стан не дозволяє сплатити розмір судового збору у сумі 1921 грн. на чому він наголошував у судовому засіданні 03 травня 2019 року.

02 вересня 2019 року на адресу суду від Громадської організації "Міжрегіональне бюро екологічного захисту" надійшла заява про відвід складу суду.

Шостий апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 02 вересня 2019 року

заяву апелянта про відвід складу суду - визнав необґрунтованою, зупинив провадження у справі до розгляду питання про відвід.

Передав справу № 826/11947/18 для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді Шурка О.І. своєю ухвалою від 04 вересня 2019 року у задоволенні заяви Громадської організації "Міжрегіональне бюро екологічного захисту" про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Чаку Є.В., суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І. - відмовив.

Крім того, 02 вересня 2019 року на адресу суду від Публічного акціонерного товариства «Кривбасзалізрудком» та Громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» надійшли клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року частково задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства «Кривбасзалізрудком» та задоволено у повному обсязі клопотання Громадської організації «Міжрегіональне бюро екологічного захисту» про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. Доручено проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі за адміністративним позовом Громадської організації "Міжрегіональне бюро екологічного захисту" до Кабінету Міністрів України, Міністерства екології та природних ресурсів України, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , Державне підприємство "Кривбасшахтозакриття", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , Приватне акціонерне товариство "Євраз Суха Балка", Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг", Публічне акціонерне товариство "Кривбасзалізрудком", ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , про визнання протиправним та нечинним пункту 1 розпорядження 23-р від 17.01.2018 року, визнання дій протиправними та зобов`язання утриматись від видачі висновку призначеного на 23 вересня 2019 року на 11 год. 00 хв., Широківському районному суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

За приписами ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Так, згідно ч. 1 ст. 166 КАС України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Статтею 167 КАС України встановлено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви. Так, відповідно до пунктів 4-5 частини 1 статті 167 КАС України, будь-яка письмова заява повинна містити зміст питання, яке має бути розглянуто судом та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення).

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Частиною 1 статті 47 КАС України встановлено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення заяви про збільшення позовних вимог без розгляду, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні вказаної заяви не було надано доказів сплати судового збору.

Слід зазначити, що в апеляційній скарзі, позивач не заперечує того факту, що ним не було додано доказів сплати судового збору, а звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що виявлені судом першої інстанції недоліки мають формальний характер і не перешкоджають суду вчинити дії, необхідні для розгляду заяви по суті.

Доводи апелянта про те, що його майновий стан не дозволяє сплатити розмір судового збору у сумі 1921 грн. на чому він наголошував у судовому засіданні 03 травня 2019 року, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначене положення Закону кореспондується з приписами ч. 1 ст. 133 КАС України, а саме: суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В даному випадку позивачем не було заявлено чи подано до суду першої інстанції відповідного клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, а лише зазначено про незадовільний майновий стан. При цьому позивачем не надано до суду належних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Також колегія суддів не погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі та зазначає, що суд першої інстанції, повертаючи без розгляду заяву про збільшення позовних вимог, у повній мірі виконав приписи ст. 47 КАС України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що положення статті 47 КАС України наділяють позивача правом у визначений строк змінити предмет чи підстави позову, а також збільшити або зменшити розмір позовних вимог у разі такої необхідності, шляхом подання письмової заяви, за умови, що така заява подана до закінчення підготовчого засідання, або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання.

В даному випадку, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивач просив змінити і предмет позову - додатково визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року № 1096 "Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець", і його підстави - заявивши про обставини порушення порядку прийняття оскаржуваного розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року № 1096 "Про скидання надлишків зворотних вод у р. Інгулець" та його протиправність, що суперечить вимогам ч.1 ст.47 КАС України.

Колегія суддів наголошує на тому, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим певними правилами, встановленими відповідним процесуальним законом, обов`язок виконання яких, покладається на всіх учасників справи без виключень, які безумовно мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Оскільки судом апеляційної інстанції не було встановлено порушення норм процесуального права судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а ухвала суду першої інстанції про повернення без розгляду заяви про збільшення позовних вимог підлягає залишенню без змін.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації "Міжрегіональне бюро екологічного захисту" залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 03 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 23.09.2019 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І.Мєзєнцев