Справа № 580/2313/19
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року справа № 580/2313/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Дорошенко Л.В.,

представника позивача ТОВ «Хітет» - адвоката Коханія О.В. (за ордером),

представника відповідача Головного управління ДПС у Черкаській області Левенець А.М. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Хітет» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування вимоги і рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Хітет» (далі позивач) до Головного управління ДФС у Черкаській області (далі відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2019 № Ю-, за якою визначено суму боргу з єдиного внеску в сумі 62119,59 грн.;

- рішення від 13.05.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 31059,80 грн.;

- рішення від 13.05.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 6211,96 грн.

Усною ухвалою суду від 19.09.2019, занесеною до протоколу судового засідання, особу відповідача Головне управління ДФС у Черкаській області замінено на його процесуального правонаступника Головне управління ДПС у Черкаській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 травня 2019 року Головним управлінням ДФС у Черкаській області ТОВ «Хітет» на підставі акту від 26.03.2019 № 101/23-00-14-0107/39322891 про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Хітет», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 винесено: вимогу від 13.05.2019 №Ю- та рішення № , № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені. Позивач не погоджується повністю з вказаними рішеннями і вважає, вказує що вони є не обґрунтованими, такими, що прийняті протиправно, з порушенням норм чинного податкового законодавства оскільки, як вбачається з акту перевірки підставою для прийняття рішень про сплату єдиного внеску за період з жовтня 2016 року по вересень 2018 року є те, що під час перевірки встановлено, що ТОВ «Хітет» в період з 01.01.2016 по 30.09.2018 на користь працівників проводились виплати заробітної плати понад розміри нарахованих сум, що відображені в даних бухгалтерського обліку ТОВ «Хітет» та даних звітності, поданої ТОВ «Хітет» до ГУ ДФС у Черкаській області, та відповідно, з вказаних сум не сплачені обов`язкові податки та збори. Отже, за висновками контролюючого органу, позивачем надано до перевірки відомості, які свідчать про «тіньове» нарахування та виплату заробітної плати у тих самих сумах, які були нараховані та виплачені працівникам на карткові рахунки. Позивач вважає вказані висновки відповідача абсолютно безпідставними, не підтвердженими жодними доказами, та такими що не базуються на нормах законодавства, тому що фактично відповідачем донараховано єдиний внесок на суми заробітної плати, які відображені в обліку та звітності та на які єдиний внесок вже був нарахований та сплачений позивачем, що є подвійним оподаткуванням та не базується на нормах чинного законодавства.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, додатково наголосила, що перевіркою ведення обліку сум, на які нараховується єдиний внесок, встановлено, що згідно даних бухгалтерського обліку позивача суми нарахованої заробітної плати відображаються на субрахунку 661 «Розрахунки за заробітною платою», суми нарахованого єдиного внеску відображаються на субрахунку 651 «Розрахунки із загальнообов`язкового державного соціального страхування». При перевірці встановлено, що позивач в бухгалтерському обліку не в повному обсязі відобразив суми заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок. ТОВ «Хітет», як податковим агентом, не включено до загального місячного оподатковуваного доходу фізичних осіб-платників податків доходи у вигляді заробітної плати у розмірах, що перевищують розмір нарахованої заробітної плати згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ «Хітет» та даних звітності, поданої ТОВ «Хітет» до ГУ ДФС у Черкаській області. Виплати зазначених вище сум проводились готівкою під особистий розпис працівників про отримання у відомостях на виплату коштів. Виплата заробітної плати готівковими коштами проводилась без відображення відповідних операцій у бухгалтерському обліку ТОВ «Хітет» та у звітності, поданої ТОВ «Хітет» до ГУ ДФС у Черкаській області, а також без нарахування (утримання) та сплати до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску. Факт виплати заробітної плати працівникам підприємства готівковими коштами підтверджується особистим розписом працівника про отримання у відомостях на виплату коштів. Таким чином, вказані порушення призвели до не сплати позивачем авансових платежів (єдиного внеску) одночасно з видачею заробітної плати готівковим шляхом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Матеріалами справ встановлено, що 26.03.2019 ГУ ДФС у Черкаській області була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Хітет» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, про що складено акт № 101/23-00-14-0107/39322891.

Відповідно до висновків акту перевірки від 26.03.2019 ТОВ «Хітет» порушено:

вимоги п.2 ч.2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого не відображено в обліку суми заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, за період з жовтня 2016 року по вересень 2018 року;

вимоги п. 1 ч.2 ст.6, п.1 ч.1 ст. 7 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого занижено базу нарахування єдиного внеску на суму 282361,79 грн., в т.ч. за жовтень-грудень 2016 року на суму 16832 грн. 54 коп., січень-грудень 2017 року на суму 173195 грн 75 коп., січень-вересень 2018 року на суму 92333 грн 50 коп.;

вимоги п.1 ч.2 ст. 6, ч.5 та ч.І3 ст. 8, ч.2 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого занижено єдиний внесок на загальну суму 63451 грн 26 коп., в т.ч. за жовтень-грудень 2016 року на суму 3703 грн 16 коп., січень-грудень 2017 року на суму 39434 грн 74 коп., січень-вересень 2018 року на суму 20313 грн 37 коп.

Крім того, перевіркою повноти відображення у звітності сум, на які нараховується єдиний внесок, встановлено, що інформація відображена не в повній мірі, а саме у звітності за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 не відображено інформацію про суми заробітної плати працівників про отримання сум заробітної плати.

13 травня 2019 року Головним управлінням ДФС у Черкаській області винесено вимогу про сплату боргу № Ю-, за якою визначено суму боргу з єдиного внеску в сумі 62119 грн. 59 коп., рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 31059 грн 80 коп. та рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 6211 грн 96 коп.

Вважаючи вищевказані рішення та вимогу протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Згідно п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон 464-VI), - платниками єдиного внеску є роботодавці.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону 2464-VI, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Відповідно до п.10 ч.1. ст.1 Закону 2464-VI, страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з п.2 ч. 2 ст.6 Закону 2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

Як встановлено з акту перевірки від 26.03.2019 № 101/23-00-14-0107/39322891, перевіркою правильності нарахування єдиного внеску на суми заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, встановлено, що позивачем не проводилося нарахування єдиного внеску на суми заробітної плати, виплаченої на користь працівників готівковими коштами під розпис про отримання коштів у відомостях за період з жовтня 2016 року по вересень 2018 року, що призвело до заниження бази нарахування єдиного внеску на загальну суму 282 361 грн 79 коп.

Відповідно до пп.83.1.1 п.83.1 ст.83 Податкового кодексу України (далі-ПК України) для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є документи, визначені цим Кодексом.

Згідно з пп.14.1.144-1 п.14.1 ст.14 ПК України, документ для цілей цього Кодексу - документ, створений у паперовій або електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису, складення та/або подання, та/або надіслання якого передбачається цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання цього Кодексу, та/або пов`язане з реалізацією прав та обов`язків платника податків, та/або контролюючих органів згідно із нормами цього Кодексу.

Підпунктом 70.12.1 п.70.12 ст.70 ПК України встановлено, що реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) використовуються органами державної влади та органами місцевого самоврядування, юридичними особами незалежно від організаційно-правових форм, включаючи установи Національного банку України, банки та інші фінансові установи, біржі, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичними особами - підприємцями, а також фізичними особами в усіх документах, які містять інформацію про об`єкти оподаткування фізичних осіб або про сплату податків, зокрема у разі виплати доходів, з яких утримуються податки згідно із законодавством України.

Відповідно до п.70.13 ст.70 ПК України, документи, пов`язані з проведенням операцій, передбачених пунктом 70.12 цієї статті, які не мають реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), вважаються оформленими з порушенням вимог законодавства України.

Судом встановлено, що позивачем порушено п.1 ч.2 ст.6, п.1. ч.1. ст.7 Закону 2464-VI та встановлено, що у звітності за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 не відображено інформацію про суми заробітної плати працівників позивача, яка виплачувалася готівковими коштами під особистий розпис працівників про отримання сум заробітної плати. Згідно п.1 ч.1. ст.7 Закону 2464-VI, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу 7) частини 1 ст. 4 цього Закону, на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці» та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно правовими договорами. Вказане порушення призвело до заниження бази нарахування єдиного внеску на загальну суму 282 361,79 грн.

Відповідно до абз.2 ч.8. ст. 9 Закону 2464-VI, платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з виданою зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини або за результатами звірення платника з органами доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення, у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому, фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Таким чином, порушення вказаної норми призвело до несплати позивачем авансових платежів (єдиного внеску) одночасно з видачею заробітної плати готівковим шляхом, тому позивачем, як страхувальником, порушено п.2 ч.2 ст. 6 Закону 2464-VI, що призвело до не відображення в обліку сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок за період з жовтня 2016 року по вересень 2018 року.

Відомості про суми заробітної плати, на які нараховується єдиний соціальний внесок та які відображені (невідображені) в бухгалтерському обліку TOB «Хітет» наведені у таблиці сторінці 82 акту перевірки.

Відомості про виплату коштів, що були надані позивачем під час проведення перевірки та стали підставою для нарахування єдиного внеску є первинними документами, що свідчать про факт виплати доходів на користь працівників товариства, оскільки, містять в повному обсязі інформацію про податкового агента, платника податків, об`єкт оподаткування податком на доходи фізичних осіб та складенні з дотриманням норм Податкового кодексу України, розділу 3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, та розділу III Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148.

Враховуючи, що під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем не проводилося нарахування єдиного внеску на суми заробітної плати, виплаченої на користь працівників готівковими коштами під розпис про отримання коштів у відомостях, що призвело до заниження бази нарахування єдиного внеску на загальну суму 282 361 грн 79 коп., та обгрунтовано стало підставою для прийняття оскаржуваної вимоги та рішень про нарахування сум єдиного внеску.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що під час прийняття рішень з приводу яких подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст рішення виготовлено 27.09.2019.