Справа № 400/850/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/850/19
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

рішення суду першої інстанції прийнято у м.

Миколаїв 20 червня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Запорожана Д.В, Осіпова Ю.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування наказу стягнення премії,-

В С Т А Н О В И Л А:

25 вересня 2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі по тексту відповідач, ГУНП в Миколаївській області ) про скасування наказу від 25.02.2019 р. № 54 та стягнення 3000,00 грн премії за лютий 2019 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в лютому 2019 р. йому з незрозумілих причин зменшено розмір премії на 3000,00 грн. Оскаржуваний наказ позивач вважає протиправним, оскільки в січні 2019 р. не вчиняв проступків, які впливають на розмір премії. Не було будь-яких службових розслідувань щодо позивача, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що рішення про зменшення розміру премії ОСОБА_1 на 3000,00 грн. та оскаржуваний наказ прийняті з урахуванням всіх обставин та з дотриманням вимог законодавства.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначає, що в рішенні оперативної наради від 25.02.2019 року, на підставі якого винесено оскаржуваний наказ, не зазначено з яких саме підстав його позбавлено премії за лютий 2019 року.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Позивач проходить службу в поліції на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Первомайського відділу поліції.

25.02.2019 р. відбулась оперативна нарада при начальнику Первомайського ВП ГУНП, що оформлено протоколом № 70/40 (а. с. 33-38). На нараді заслухали заступника начальника відділу ОСОБА_2 Т., який доповів, що серед працівників сектору превенції є ті, які негативно себе показують під час виявлення, попередження, розкриття та документування кримінальних правопорушень, складання адміністративних матеріалів, виконавчої дисципліни, професійної поведінки, субординації. У зв`язку з цим, для стимулювання співробітників сектору превенції до кращого та ефективнішого виконання завдань, запропоновано вирішити питання щодо депреміювання співробітників, у тому числі, позивача.

За результатами наради прийнято рішення від 25.02.2019 р. № 70/3915 зменшити розмір премії позивача за лютий 2019 р. на 3000,00 грн (а. с. 39-42). Підставою для вказаного рішення зазначено прорахунки в роботі, що виразилось у відсутності показників щодо виявлення, документування та розкриття кримінальних правопорушень, недостатній профілактичній роботі, а також у дитячому середовищі по виявленню адміністративних правопорушень, несвоєчасне виконання у встановлені строки службових завдань та низький особистий внесок у загальні результати роботи сектору превенції.

З відповідним рішенням позивач ознайомлений під підпис (а. с. 51-54).

Список поліцейських Первомайського відділу поліції, що подаються на преміювання за результатами роботи за лютий 2019 р. подано на затвердження начальнику ГУНП в Миколаївській області разом із рапортом начальника Первомайського ВП 25.02.2019 р. (а. с. 46-49).

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 25.02.2019 р. № 54 о/с затверджено списки на преміювання поліцейських за лютий 2019 р. (а. с. 28). Згідно з додатком 2 до вказаного наказу позивачу визначено премію в лютому на рівні 60,085%, у той час як у січні премія складала 115,872% (а. с. 30).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що преміювання поліцейського є правом, а не обов`язком відповідача, яким відповідач користується в залежності від власної оцінки роботи конкретного поліцейського. Така оцінка роботи є виключно дискреційними повноваженнями керівника поліцейського підрозділу, яка проводиться в межах його власного розсуду про ефективність роботи підлеглого, та не може бути перевірена та досліджена судом.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правовідносини з проходженням публічної служби в поліції та виплаті поліцейським грошового утримання урегульовані приписами Закону України «Про Національну поліцію», Постановою КМУ від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» далі за текстом Постанова №988, порядком та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (затверджено Наказом МВС України від 06.04.2016 року №260; далі за текстом Порядок №260).

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 94 Закону України "Про національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Відповідно до п.3 Порядку №260 якого грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції (далі - постанова № 988) визначено, що грошове забезпечення, зокрема, поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 2 пункту 4 постанови №988 надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення, здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Аналогічні положення містяться у пункті 12 розділу 2 Порядку № 260, в якому визначено, що керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до вимог Постанови №988, наказом ГУ НП в Миколаївській області від 11.01.2016 року №14 затверджено Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, у яке наказом від 02.08.2017 року №939 внесено зміни та викладено положення у новій редакції.

Показники преміювання визначені у пункті 2 Положення.

Підпунктами 2.2 пункту 2 Положення про преміювання встановлено, що розмір премії визначається за показниками, зазначеними у підпункті 2.1 Положення та залежно від особистого вкладу поліцейського у загальні результати служби.

Пунктом 3 Положення визначені підстави, за яких поліцейські можуть бути позбавлені премії частково або в повному обсязі.

Відповідно до 3.3 поліцейські можуть бути позбавлені премії в повному обсязі за несвоєчасне (неналежне) виконання покладених на них обов`язків, правил внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно п.п. 3.4 Положення поліцейські позбавляються премії в повному обсязі або частково виключно за той календарний місяць, в якому вони допустили порушення (проступок) або стало відомо про порушення (проступок). Рішення про зменшення розміру або позбавлення премії в повному обсязі оформлюється рапортами (доповідними записками) безпосередніх начальників органів та підрозділів ГУ НП про позбавлення повністю чи частково премії підлеглим поліцейським. У рапортах із клопотанням про позбавлення премії зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про вірність доводів суду першої інстанції, що грошове забезпечення поліцейського складається зі складових двох видів:

1) складові, які мають обов`язковий характер, виплачуються без будь-яких умов (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням та ін.);

2) складові, які мають обов`язків характер, їх виплата або розмір залежить від наявності коштів а також від додаткових рішень керівника.

Премія відноситься до другого виду складової грошового забезпечення, яке залежить, від наявності відповідних бюджетних асигнувань, по - друге, від оцінки керівництва поліцейського, його особистого внеску поліцейського в загальні результати служби.

Отже, питання преміювання поліцейського є правом, а не обов`язком відповідача. Зазначеним правом відповідач користується в залежності від власної оцінки роботи конкретного поліцейського.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що оцінка результатів роботи поліцейського є виключно дискреційним повноваженням керівника поліцейського підрозділу, яка проводиться в межах його власного розсуду про ефективність роботи підлеглого, та не може бути перевірена, досліджена чи замінена рішенням судом.

Отже, суд апеляційної інстанції наголошує, що вірним є висновок суду першої інстанції, що зменшення позивачу премії з урахуванням аналізу ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, не є заходом дисциплінарної відповідальності, не потребує службового розслідування, доведеності вини поліцейського у скоєнні правопорушення, а є суто управлінським рішенням, яке переслідує виховні цілі, підвищує зацікавленість поліцейського у результатах своєї роботи.

Доводи апелянта, що йому невідомо, з яких підстав його позбавили премії спростовуються порядком проведення засідання оперативної наради при начальнику Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області від 25.02.2019, що оформлено протоколом №70/40 (а.с. 33-38) на нараді заслухали заступника начальника відділу ОСОБА_2 Т., який доповів, що серед працівників сектору превенції є ті, які негативно себе показують під час виявлення, попередження, розкриття та документування кримінальних правопорушень, складання адміністративних матеріалів, виконавчої дисципліни, професійної поведінки, субординації. У зв`язку з цим, для стимулювання співробітників сектору превенції до кращого та ефективнішого виконання завдань, запропоновано вирішити питання щодо депреміювання співробітників, у тому числі, позивача. За результатами якого прийнято рішення № 70/3915 та складений рапорт начальником Первомайського ВП на адресу начальника ГУНП в Миколаївській області про позбавлення премії, в т.ч., ОСОБА_3 за незадовільну роботу (а.с.46-49).

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених фактів, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно відмовлено в задоволенні позовних вимоги позивача. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Запорожан Д.В. Осіпов Ю.В.