Справа № 466/5727/19
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8880/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 липня 2019 року, прийняте суддею Єзерським Р.Б. у місті Львові у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Грема Івана Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Грема І.В. (далі - відповідач), просить скасувати постанову ЛВ42499 від 02.07.2019 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП та стягнення збитків по справі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 липня 2019 в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач здійснив зупинку з правого боку дороги з одностороннім рухом в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», а тому постанова про адмінвідповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП правомірна.

Також, коли розмітка не узгоджується з вимогами дорожнього знака, то слід застосовувати останній.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що знак 3.34 «Зупинка заборонена» може згідно Правил дорожнього руху застосовуватися з розміткою 1.4. При цьому зона його дії визначається за довжиною лінії розмітки.

На місці паркування транспортного засобу розмітки не було, тому вимоги знаку 3.34 він не порушував.

Щодо розбіжностей розмітки і знаку, то можна трактувати так, що до знаку розмітка діє самостійно, а після знаку його доповнює.

Просить стягнути збитки за витрачений час в сумі 330,54 грн.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, позивача, який просить задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЛВ42499 від 02.07.2019, винесеною інспектором з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Грема І.В. визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,0 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_2 02.07.2019 о 09 год 43 хв. у м. Львові по вул. Гавришкевича, 10 здійснив зупинку транспортного засобу «Subaru Impreza», д.н.з. НОМЕР_1 з правого боку дороги з одностороннім рухом в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», що суттєво перешкоджає дорожньому руху, чим порушив п.8.4 «в» і 33.3.34, 15.3 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП визначено відповідальність, серед іншого, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

В п.3 «Заборонені знаки» розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху (далі - ПДР) передбачено, що п.3.34 «Зупинку заборонено» - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до п.8.2-1 ПДР - дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

В Україні існує ГОСТ ДСТУ 4100-2002. ЗНАКИ ДОРОЖНІ Загальні технічні умови, де п. 10.5.30 вказано, що у населених пунктах дорожні знаки 3.34-3.37 повинні застосовуватись з табличками 7.2.2-7.2.6, 7.4.1-7.4.7,7.5.1-7.5.6,7.18. Якщо немає потреби поширювати дію знаків 3.34-3.37 до найближчого за ходом руху перехрес тя, то в кінці зони дії цих знаків установлюють відповідні знаки з табличкою 7.2.3, а посередині - з табличкою 7.2.4 (чому віддають перевагу) або застосовують табличку 7.2.2 у разі зони дії знаків до 100 м.

Таких табличок під знаком на вул.Гавришкевича в м.Львові немає, а, відповідно виникає сумнів щодо законності знаку.

Разом з тим, допускається застосовувати знак 3.34 разом з розміткою 1.4.

Отже, з метою визначення юридичної дії вказаного знаку, слід застосовувати наявну розмітку 1.4 по вказаній вулиці. А виходячи з додатку до апеляції (фото-схеми), де знаходився транспортний засіб позивача, розмітка відсутня, тому і знак останній не порушував.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, ЛВ42499 від 02.07.2019 підлягає скасуванню, а позов частковому задоволенню, а саме скасувати оспорену постанову відповідача та закрити провадження.

В решті вимог позивача відмовити, оскільки шкода позивачем не доведена, а згідно законодавства саме останній має доводити її наявність і розмір.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 липня 2019 року у справі №466/5727/19 та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ЛВ42499 від 02.07.2019 року і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення складено 25.09.2019 року.