Справа № 227/3451/19
Суддя: Левченко А. М.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

23.09.2019 227/3451/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Левченка А.М.

за участі

секретаря судового засідання Черкасової О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 1 роти батальйону ПП в м. Краматорськ та м. Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП сержанта поліції Димидова Артема Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на сторона відповідача: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 534703 від 11.08.2019 року, -

ВСТАНОВИВ

У вересні 2019 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до поліцейського 1 взводу 1 роти батальйону ПП в м. Краматорськ та м. Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП сержанта поліції Димидова Артема Володимировича скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 534703 від 11.08.2019 року.

В обгрнутування позову зазначено, що жодних даних, отриманих за допомогою спеціального технічного засобу, з фіксацією правопорушення, яке йому інкримінується, з чітким зображенням транспортного засобу, матеріали справи не містять, а тому відповідачем не доведено порушення позивачем правил ПДР України щодо встановлених обмежень швидкості руху, відповідальність за порушення яких передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Прилад TruCam, який проводилась фіксація події не є належним та допустими доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки не є сертифікованим для цієї мети.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив суд у задоволенні позову відмовити. До відзиву додано копію сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки Серія НОМЕР_1 затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/S-2903-2012 виданий 29.08.2012р., свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/12175 чинне до 30.10.2019 року лазерного вимірювача швидкості т/з TruCam LTI 20/20 №ТС000747, схему розташування дорожніх знаків 5.45, 5.70 по напрямку руху позивача, роздруківку з пристрою TruCam serial № TC000474, Operator: Філонов, ліміт швидкості 50 км./год, зафіксована швидкість 75 км./год, дистанція 171,5, фото автомобіля д.н.з НОМЕР_2 , відеозапис нагрудної камери поліцейського.

Ухвалою суду від 11.09.2019 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на сторона відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України. Цією ж ухвалою за клопотанням позивача визнано обов`язковою явку відповідача та доручено третій особі забезпечити явку оператора TruCam Філонова.

Представники відповідача та третьої в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Позивач в судовому засіданні 23.09.2019 року позов підтримав, не заперечував проти розгляду справи без відповідача та представника третьої особи. На виклику в судове засіданні оператора пристрою ОСОБА_2 не наполягав, письмової заяви про виклик свідка із зазначенням його анкетних даних та необхідності виклику до суду не подав.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що постановою поліцейського 1 взводу 1 роти батальйону ПП в м. Краматорськ та м. Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП сержанта поліції Димидова Артема Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 534703 від 11.08.2019 року, на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно цієї постанови 11.08.2019 року о 10:27 у м. Слов`янськ по АШ н-20 Слов`янськ-Донецьк-Маріуполь водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21093 рухаючись зі швидкістю 75 км. год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті на 25 км./год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України. Швидкість руху вимірювалась пристроєм пристрою TruCam serial № TC000474. Цією постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

За приписами ч.2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4 ст. 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

В матеріалах справи наявний відеозапис здійснений сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 № ТС000747, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 75 км/год (а.с. 36).

Зазначений доказ судом першої інстанції визнано допустимим доказом з огляду на те, що про наявність такого доказу міститься посилання у оскаржуваній постанові.

Суду також було надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано процес розгляду справи про адміністративне правопорушення, з дотримання закону.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № ІІА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У З197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення іі результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/12175, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 30 жовтня 2018 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000747 є придатним до застосування. Свідоцтво чинне до 30 жовтня 2019 року (а.с. 34).

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/12175 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 № ТС000747 до застосування.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд приходить висновку, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 1 роти батальйону ПП в м. Краматорськ та м. Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП сержанта поліції Димидова Артема Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на сторона відповідача: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 534703 від 11.08.2019 року залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5) Перехідних положень КАС України.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

-позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-відповідач поліцейський 1 взводу 1 роти батальйону ПП в м. Краматорськ та м. Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП, сержант поліції Димидов Артем Володимирович, адреса місцезнаходження: 84391, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Магістральна, 20;

-третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3).

Повний текст рішення суду складений 25.09.2019 року.

Головуючий суддя А.М. Левченко

23.09.2019