Справа № 937/6836/19
Суддя: Бахаєв І. М.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 19.09.2019
Справа № 937/6836/19
Провадження № 2-а/320/132/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Бахаєва І.М.,

за участі секретаря судового засідання Фурсової Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Балабанова Богдана Олеговича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 593492 винесену 12.08.2019 року поліцейським батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Балабановим Б.О. і закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях ознак правопорушення за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позовну заяву мотивує тим, що вказаною постановою він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та підданий штрафу в розмірі 425 гривень. Підставою для складання протоколу та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення відповідач вказує зазначені в постанові обставини, а саме, що 12 серпня 2019 року він рухався по другорядній дорозі, не надав перевагу транспортному засобу, який рухався по головній та відмовив на законну вимогу поліцейського надавати посвідчення водія, чим порушив п. 16.11, 2,1 «а» ПДР України. Отримавши вищевказану постанову та ознайомившись з нею, вважає, що при її прийняті відповідачем були порушені як матеріальні так і процесуальні норми права. В його діях взагалі відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вважає, що дії поліцейського щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП є протиправними. Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Позивача у судове засідання не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на їх задоволенні наполягає.

Відповідач про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в розписці про отримання судової повістки. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, відзиву на адміністративний позов у встановлений законом строк не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши адміністративну справу, дослідивши письмові докази по справі, а також переглянувши DVD-диск, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 12 серпня 2019 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ДПО18 № 593492 до позивача по даній справі ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП/а.с.7/.

Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1 12 серпня 2019 року о 15 год. 22 хв. у м. Запоріжжі по вул. Космічній, 140, керував транспортним засобом Опель Астра, д/н НОМЕР_1 , по другорядній дорозі, не надав перевагу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі та відмовив на законну вимогу поліцейського надавати посвідчення водія, чим порушив п. 16.11, 2.1 «а» ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Статтею 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Крім того, відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 зазначає, що 12 серпня 2019 року, о 15 год. 22 хв., у м. Запоріжжі по вул. Космічній, 140 він, в`їжджаючи на нерівнозначне перехрестя, де організовано круговий рух і який відповідно до ПДР України має бути позначений дорожнім знаком 4.10, надав перевагу в русі всім транспортним засобам, що вже рухались по колу зліва. Однак, в`їжджаючи з кола, він був зупинений поліцейським батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Балабановим ОСОБА_2 .О. Позивачу повідомили, що він порушив правила переїзду перехрестя, чим скоїв аварійну ситуацію на дорозі. На прохання позивача надати докази щодо порушення ПДР України, відповідач повідомив, що все зафіксовано, але з відеозаписом позивачу ознайомитися не дав.

Крім цього, у місці, де позивач здійснив в`їзд на перехрестя, де організовано круговий рух, не було жодних інформуючи знаків, попереджувальних знаків та дорожньої розмітки, незважаючи на дорожні роботи цієї ділянки дороги, тимчасових знаків теж не було.

Таким чином, оскільки на вказаній ділянці дороги дорожнього знаку 4.10 «Круговий рух» не було встановлено, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З оглянутого диску з відеозаписом судом було встановлено, що ОСОБА_1 на законну вимогу поліцейського надав посвідчення водія, а отже не порушив п. 2.4 ПДР України «На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи зазначені в п. 2.1».

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Між тим, відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст.62Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач в адміністративному позові посилається на те, що ним не порушувалися Правила дорожнього руху України.

Відповідач жодних доказів на підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, суду не надав. Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В оскаржуваній постанові серії ДПО18 № 593492 від 12 серпня 2019 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності свого рішення.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які підтверджують правомірність винесеної ним постанови з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача щодо виконання ним вимог ПДР України, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова відповідача підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись статями 6, 7, 9, 10, 12, 19, 20, 72-77, 90, 94,192, 193, 210, 211, 241-246, 257, 258, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Балабанова Богдана Олеговича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серія ДПО18 № 593492 від від 12 серпня 2019 року винесену поліцейським батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Балабановим Богданом Олеговичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: І.М.БАХАЄВ