Справа № 320/2571/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року м. Київ № 320/2571/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Колеснікової І.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Груп К"

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,-

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Київське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Груп К" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені у розмірі 60 289, 87 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про порушення відповідачем вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" у 2018 році, з підстав невиконання нормативу по створенню робочих місць та незабезпечення працевлаштування однієї особи, якій встановлено інвалідність, що підтверджується звітом за формою № 10-ПІ за 2018 рік, поданим відповідачем. Враховуючи приписи статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", позивачем визначено відповідачеві суму адміністративно-господарських санкцій та пені в розмірі 60 289, 87 грн. Оскільки суму адміністративно-господарських санкцій та пені відповідачем самостійно не сплачено, позивач скористався наданим йому законом правом на звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №320/2571/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.06.2019.

У підготовчому засіданні 20.06.2019 оголошено перерву до 07.08.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та зобов`язано відповідача виконати вимоги ухвали суду від 29.05.2019.

26.06.2019 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, у якому представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити повністю, посилаючись на те, що невиконання нормативу по створенню одного робочого місця для особи з інвалідністю, вказаного у звіті за 2018 рік за формою №10-ПІ та поданого до контролюючого органу 07.02.2019, виникло лише в результаті математичного округлення показників щомісячної кількості працюючих на підприємстві до цілого значення, що передбачено розділом 3 Інструкції щодо заповнення форми № 10-ПІ "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів", затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2007 № 42 . Крім того, враховуючи відомості форми звітності №3-ПН про попит на робочу силу (вакансії) та порядок її подання, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316, відповідач не зобов`язаний подавати таку звітність за відсутності у нього вказаних вакансій. Таким чином, згідного статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", відповідачем не порушено нормативи робочих місць для працевлаштування інвалідів.

14.08.2019 від представника відповідача через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

23.08.2019 через канцелярію суду від представника позивача надійшли заперечення на відзив, із зазначенням невиконання позивачем саме вимог статті 18 України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" щодо виділення, створення та надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Протокольною ухвалою суду від 04.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

04.09.2019 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

З огляду на заявлені сторонами клопотання, суд вирішив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів у передбачені Кодексом адміністративного судочинства України строки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Груп К" () зареєстровано в якості юридичної особи 16.09.2014, запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 1 019214 за адресою: 08140, Київська область, Києво - Святошинський район, с. Білогородка, вул. Аграрна, 1, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності відповідача є складське господарство (код 52.10).

Згідно витягу Єдиного інформаційного автоматизованого банку даних щодо реєстрації роботодавців та даних про зайнятість і працевлаштування інвалідів, враховуючи дату останніх змін від 07.02.2019, ТОВ "Бізнес Груп К" перебуває на обліку у Київському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів.

Матеріалами справи встановлено, що 07.02.2019 відповідачем подано до Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2018 рік форми №10-ПІ.

Відповідно до зазначеного звіту, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) становить 64 особи, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність - 2 особи, а кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", становить 3 особи.

Таким чином, на думку позивача, з даних звіту вбачається, що відповідачем не забезпечено працевлаштування одного інваліда.

Згідно розрахунку позивача, зазначеного у позовній заяві, відповідач, у зв`язку з відсутністю в його штаті необхідної кількості працевлаштованих інвалідів, зобов`язаний сплатити на користь Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у сумі 59 189,02 грн. та пеню в сумі 1100,81 грн., що разом становить 60 289,87 грн.

Доказів направлення позивачем розрахунку адміністративного - господарських санкцій та пені з вимогою сплати на адресу відповідача суду не надано.

Вважаючи, що відповідачем всупереч вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" не працевлаштовано одного інваліда, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути в примусовому порядку з відповідача адміністративно-господарські санкції та пеню.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Законом, який визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами, є Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 №875-ХІІ (далі - Закон №875-ХІІ).

Відповідно до частин першої - третьої та п`ятої статті 19 Закону №875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно частини першої цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Частиною дев`ятою статті 19 Закону №875-ХІІ встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 №70 "Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) затверджений Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, який визначає процедуру подання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб (далі - роботодавці), звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду) та інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів - центру зайнятості (далі - Порядок №70).

Зазначена норма кореспондується з приписами частини третьої статті 18 Закону №875-ХІІ.

Згідно пункту 2 Порядку №70 звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Частиною третьою статті 18 цього Закону визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2007 № 42 затверджено форму звітності №10-ПІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів" та Інструкцію щодо її заповнення, згідно якої форма №10-ПІ (далі - Інструкція) заповнюється роботодавцями та подається до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 1 березня після звітного періоду.

Розділом третім Інструкції встановлено, що у рядку 02 звіту відображається середньооблікова кількість штатних працівників за рік, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність. Рядком 03 звіту відображається кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених роботодавцем, відповідно до нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, установленого статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні". Показник рядка 03 визначається для роботодавців, у яких працює від 25 осіб, шляхом множення показника рядка 01 на 4 відсотки, а для роботодавців, у яких працює від 8 до 25 осіб, дорівнює 1 особі. Дані щодо перших трьох рядків звіту відображаються в цілих одиницях. Якщо при обчисленні виникає дробове число, його необхідно округлити до цілого (якщо після коми число 5 і більше, то воно округлюється в бік збільшення).

Матеріали справи свідчать, що відповідачем подано звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2018 рік, яким встановлено середньооблікову кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві відповідача у кількості 64 особи, з них кількість інвалідів - 2 особи, кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" - 3 особи, з фондом оплати праці штатних працівників 3 788,10 грн., середньорічною заробітною платою штатного працівника - 59 189 грн.

Вважаючи, що за 4-відсотковим нормативом на підприємстві відповідача має бути працевлаштовано 3 інваліди, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій в сумі 59 189 грн., що дорівнює середньорічній заробітній платі одного працівника та пені за порушення термінів сплати таких санкцій у сумі 1100,81 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем працевлаштовано інвалідів та виконано усі вимоги законодавства щодо забезпечення їх прав на працевлаштування у повному обсязі з огляду на таке.

Відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відтак, результатом працевлаштування є укладення трудового договору між працівником та роботодавцем.

Матеріали справи свідчать, згідно наказу ТОВ "Бізнес Груп К" від 20.03.2017 №24-к, ОСОБА_1 , прийнято на роботу на посаду диспетчера починаючи з 21.03.2017. ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи (загальне захворювання), що підтверджується довідкою Іванківської міжрайонного МСЕК до акту огляду медико - соціальною експертною комісією від 13.06.2012 серії КИО - 1 №130612 із довічною інвалідністю. Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , на вказаній посаді працює по теперішній час.

Також, відповідно до наказу ТОВ "Бізнес Груп К" від 07.10.2017 № 39 про прийняття на роботу диспетчером, ОСОБА_2 , який згідно довідок Калуської міжрайонної МСЕК до актів огляду у медико - соціальною експертною комісією серії АВ № 0629286 від 28.10.2015 та серії 12 ААБ № 164792 від 24.10.2018 має ІІ групу інвалідності (загальне захворювання), із терміном дії "до 01.11.2021 року". Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , на вказаній посаді працює по теперішній час.

Згідно щомісячних звітних даних відповідача по кількості працюючих на підприємстві за 2018 рік, враховуючи осіб з інвалідністю, за період з січня по липень, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу підприємства становила від 48 до 57 осіб, із необхідною кількістю інвалідів - 2 особи, за період з серпня по грудень - від 67 до 84 осіб, із необхідною кількістю інвалідів - 3 особи. Наведені показники підтверджено матеріалами справи, зокрема, щомісячними звітами форми № Д4 про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, поданими відповідачем до Києво - Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області за 2018 рік та книгою обліку руху трудових книжок і вкладишів до них.

Відтак, враховуючи положення Інструкції щодо округлення до цілого числа та показники кількості працюючих на підприємстві, відповідачем округлено показники кількості інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях з дробового показника "2,7" до цілого - "3". Таким чином, необхідність працевлаштування ще однієї особи з інвалідністю у відповідача виникла починаючи з серпня 2018 року.

Разом з цим, наказом ТОВ "Бізнес Груп К" від 30.07.2018 № 55/к-тр про прийняття на роботу, ОСОБА_3 , якому встановлено інвалідність ІІ групи, захворювання пов`язане з виконання військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, що підтверджено довідкою Голосіївською міжрайонної МСЕК до акта огляду медико - соціальною експертною комісією від 03.11.2015 серії АВ № 0432713, прийнято на роботу на посаду оператора комп`ютерного набору починаючи з 31.07.2018.

Тобто, станом на перше число серпня 2018 року, відповідачем правомірно не подавався звіт до центру зайнятості про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Суд звертає увагу, що обов`язок створення робочих місць для інвалідів (вакансій) покладається на працедавця виключно за їх наявності. Такий обов`язок встановлений пунктом 5 розділу 1 Порядку про подання форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики від 31.05.2013 № 316.

Відтак, судом встановлено виконання відповідачем нормативу по створенню одного робочого місця для особи з інвалідністю, починаючи з серпня 2018 року, який, враховуючи округлення показників після коми у бік збільшення числа 5 і більше, виник через математичне збільшення показників рядка 03 звіту із "2,56" до цілого числа "3". Разом із цим, беручи до уваги щомісячні дані середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу - у відповідача, як роботодавця, вакансії для працевлаштування інвалідів були відсутні та одночасно кількість працюючих на підприємстві осіб з інвалідністю відповідала нормативам, визначеним частиною першою статті 19 Закону №875-ХІІ та Інструкцією.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Наведені норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивачем під час розгляду справи не надано.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, чинні на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Оскільки спір вирішено не на користь суб`єкта владних повноважень, в силу вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України питання розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (, адреса місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд.72) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Груп К" (, адреса місцезнаходження: 08140, Київська область, Києво - Святошинський район, с. Білогородка, вул. Аграрна, 1) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, - відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 27 вересня 2019 року