Справа № 183/6018/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 183/6018/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року (головуючий суддя - Кадникова Г.В.) в адміністративній справі

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - Відповідач) в якому просив суд:

- визнати протиправними дії уповноважених осіб Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області в частині здійснення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та накладення штрафу в розмірі 223 380,00 грн.;

- скасувати постанову №ДН 1104/249/АВ/П/ТД-ФС/529 від 06.09.2018 року, суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви зазначено про те, що у Відповідача були відсутні підстави, визначені законом, для здійснення позапланового заходу у формі інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та накладення на останнього штрафу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року по справі №183/6018/18 адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування постанови - задоволено (а.с. 131-134).

Відповідач - Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку (а.с. 139-149).

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тим обставинам, що дії щодо здійснення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та накладення на нього штрафу в розмірі 223 380,00 грн. є правомірними, а постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 06.09.2018 року №ДН1104/249/АВ/П/ТД-ФС/529 є законною і обґрунтованою, складеною на підставі та у відповідності до норм діючого законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

В судовому засіданні представник Відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представник Позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, кожного окремо, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований 18.11.2014 як фізична особа-підприємець за №2 229 000 0000 00 9965, основним видом економічної діяльності якого є 47.25 «Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах».

Підприємницьку діяльність Позивач здійснює в магазинах, які розташовані за адресою:

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_2 .

03 серпня 2018 року начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Снісар В.В., на підставі рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої з джерела, наданого листом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.07.2018 року № 41743/10/04-36-13-06-17 (вх. № 5192 від 27.07.2018 управління з питань праці), за № ДН-1104 внесення до Реєстру інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця, було прийнято наказ №638-І «Про призначення інспекційного відвідування», яким визначено, що у період з 13.08.2018 року по 14.08.2018 року провести інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за юридичною адресою: АДРЕСА_3 ; за місцем здійснення діяльності: АДРЕСА_1, магазин ; АДРЕСА_2 , магазин , РНОКПП НОМЕР_1 .

08 серпня 2018 року №263 начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Снісар В.В. видано направлення на проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Інспекторами праці Уріщенко А.В. (службове посвідчення № 249) та Павловою Н.А. (службове посвідчення № 248) 14.08.2018 складено акт інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за № ДН 1104/249/АВ, відповідно до якого встановлено, що у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 без оформлення трудових відносин за адресою: АДРЕСА_1 магазин працює ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_2 магазин працює ОСОБА_5 .

На підставі акту за № ДН 1104/249/АВ від 14.08.2018 Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області 06.09.2018 винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН1104/249/АВ/П/ТД-ФС/529, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 223 380,00 грн. на підставі абз. 2 ч.2 ст. 265 КЗпП України.

Правомірність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про накладення штрафу є предметом судового розгляду у даній справі.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року № 322-VIII; Закону України від 05.04.2007 року №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"; Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295; Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02. 2015 року №96.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що у Відповідача були відсутні підстави, визначені законом, для здійснення позапланового заходу у формі інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а отже такі дії є протиправними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України від 05.04.2007 року №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно пункту 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02. 2015 року №96, Державна служба України з питань праці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до пп.3 абз.2 п.5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Відповідно до п. 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема: за інформацією ДФС та її територіальних органів про:

- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;

- факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень;

- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом;

- роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника;

Згідно з ч.1 ст.7 Закону №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

З аналізу вищенаведених норм випливає те, що інспекційне відвідування може бути проведено, у тому числі, за інформацією, наданою органами ДФС, у випадку якщо така інформація свідчить про можливе порушення суб`єктом господарювання законодавства про працю.

Як встановлено з матеріалів справи наказ від 03.08.2018 року №638-І «Про призначення інспекційного відвідування» прийнято за результатами аналізу інформації, отриманої з джерела, наданого листом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.07.2018 року №41743/10/04-36-13-06-17 (вх. № 5192 від 27.07.2018 управління з питань праці).

Згідно з інформацією наведеною додатком до листа Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.07.2018 року №41743/10/04- 36-13-06-17 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не використовує найману працю (тобто, в ДФС відсутні відомості повідомлення про прийняття працівників на роботу, податковий рахунок за формою 1-ДФ) при цьому зареєстровано 2 реєстратори розрахункових операцій за адресами: АДРЕСА_1 (магазин) та АДРЕСА_2 .

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що наявність або відсутність РРО (КОРО) в будь-якому магазині, що належить або використовується фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не є підставою для проведення позапланової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства про працю.

Крім того, в матеріалах оформлення перевірки Позивача відсутні будь-які посилання на аналіз інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством щодо виявлення неоформлених трудових відносин, оскільки у листі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.07.2018 № 41743/10/04-36-13-06-17 дана інформація відсутня, що свідчить про невідповідність дій щодо призначення інспекційного відвідування Позивача вимогам п. 5 Порядку №295.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що у Відповідача були відсутні підстави, визначені законом, для здійснення позапланового заходу у формі інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, колегія суддів бере до уваги і те, що згідно з наявними в матеріалах справи доказами у магазині за адресою: АДРЕСА_2 , на момент проведення перевірки, здійснювала підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_5 та використала реєстратор розрахункових операцій, який оформлений на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність у діях фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 порушення вимог саме ч. 3 ст. 24 КЗпП України щодо фактичного допуску 2 працівників до роботи без оформлення трудового договору та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, у магазині, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично перебуває в оренді у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , на момент проведення перевірки, працювала ОСОБА_4 , яка є найманим працівником фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 та використала реєстратор розрахункових операцій, який оформлений на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , що також не свідчить про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що Відповідачем не доведено належним чином наявності підстав для проведення інспекційного відвідування Позивача з питань дотримання законодавства про працю та не надано доказів порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України, що, у свою чергу, свідчить про протиправність прийнятої Відповідачем постанови про накладення штрафу на Позивача від 06.09.2018 року №ДН 1104/249/АВ/П/ТД-ФС/529.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги Відповідача висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Відповідача без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року по справі №183/6018/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 24 вересня 2019 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов