Справа № 520/8765/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 р. № 520/8765/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши у порядку ст. 287 КАС України за правилами письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, відділу примусового виконання рішень про скасування постанови -

встановив:

Позовні вимоги заявлені до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови від 14.08.2019 року № ВП 59768683 про стягнення виконавчого збору.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що державний виконавець під час прийняття спірної постанови не виявив факт добровільного виконання Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2018р. по справі № 2040/6075/18.

24.09.2019 представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що проти позову заперечує в повному обсязі. Вважає, що державним виконавцем вжито всіх необхідних заходів, відповідно до відповідно до вимог ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, оскільки виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору. Відтак просив позов розглянути за відсутності представника відповідача.

З огляду на приписи ч.9 ст.205 КАС України, враховуючи заяви представників про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку, що справа має бути розглянута в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2018р. по справі № 2040/6075/18 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року з 01.01.2018 року протиправними; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі, якій обчислено з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р. з 01.01.2018 р., здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 р., з урахуванням проведених платежів, однією сумою; у задоволенні решти вимог - відмовлено.

Згідно матеріалів справи Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області самостійно виконало рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 р. по справі № 2040/6075/18, що підтверджується перерахунком пенсії, розрахунком на доплату пенсії та розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсій за пенсійною справою № ФХ 116587, пенсіонера ОСОБА_1 та випискою з пенсійної справи щодо виплати пенсії за місяць .

За матеріалами справи судом встановлено, що у провадженні старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження ВП №59768683.

Дане виконавче провадження порушено постановою старшого державного виконавця від 14.08.2019р. за виконавчим листом, виданим Харківським окружним адміністративним судом по справі № 2040/6075/18 про зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі, якій обчислено з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р. з 01.01.2018 р., здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 р., з урахуванням проведених платежів, однією сумою

Також, 14.08.2019р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області прийнято постанову про стягнення з Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області виконавчого збору у сумі 16692.00 грн.

Постанова отримана позивачем 21.08.2019р., про що свідчить штамп вхідної кореспонденції.

До відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

У розумінні ч.1 ст.1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.10 названого закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 6 ст.26 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За визначеннями та правилами ч.ч.1, 2 і 3 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (ч.1 ст.27); виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч.2 ст.27); за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч.3 ст.27).

Оскільки у спірних правовідносинах примусове виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2018р. по справі № 2040/6075/18 станом на 14.08.2019р. було об`єктивно неможливе у зв`язку з добровільним виконанням боржником, то прийняття державним виконавцем рішення про стягнення виконавчого збору слід визнати неправомірним.

Розв`язуючи спір, суд також зважає, що відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі Щокін проти України (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі Серков проти України (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05) Європейським судом з прав людини фактично надане тлумачення змісту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та змісту принципу верховенства права, згідно з яким національне законодавство має бути чітким та узгодженим, відповідати вимозі якості закону, забезпечувати адекватний захист осіб від свавільного втручання у права заявника, а у разі протилежного (тобто у разі неоднозначного трактування норми права) підлягає застосуванню найбільш сприятливий для заявника підхід.

Суд вважає, що найбільш сприятливим для заявника є підхід, коли виконавчий збір є своєрідною грошовою винагородою за примусове виконання судового рішення у результаті саме вжиття органами державної виконавчої служби заходів примусового виконання рішення, тобто за наявності прямого безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між владною управлінською діяльністю адміністративного органу та успішним досягненням завершальної мети судочинства - фактом примусового виконання судового рішення.

При цьому суд наголошує, що як зазначалося вище боржником добровільно виконано в повному обсязі виконавчий документ поза межами виконавчого провадження та без вжиття державним виконавцем заходів з примусового виконання. Іншого способу припинення юридичної дії постанови про стягнення виконавчого збору, ніж скасування судом, закон не передбачає.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 241-243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 14.08.2019 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №59768683.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання).

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Зоркіна Ю.В.