Справа № 826/17540/16
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Літвіної Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС щодо невідображення достовірних облікових даних в інтегрованих картках платника податку ПАТ «Укртелеком» з податку на прибуток та податку на прибуток іноземних юридичних осіб;

- зобов`язати Офіс великих платників податків ДФС внести зміни до інтегрованої картки платника податків ПАТ «Укртелеком» з податку на прибуток іноземних юридичних осіб, а саме збільшити сальдо розрахунків з бюджетом в Інтегрованій картці платника податку ПАТ «Укртелеком» по податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 63 570 грн.;

- зобов`язати Офіс великих платників податків ДФС внести зміни до інтегрованої картки платника податків ПАТ «Укртелеком» з податку на прибуток, а саме збільшити сальдо розрахунків з бюджетом в інтегрованій картці платника податку ПАТ «Укртелеком» по податку на прибуток на суму 342 096 грн 78 коп.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2019 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що дані інтегрованої картки платника податків ПАТ «Укртелеком» відповідачем були відображені вірно.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ПАТ «Укртелеком» перебуває на обліку в Міжрегіональному головному управлінні ДФС - Центральному офісі з обслуговування великих платників за місцезнаходженням: 01601, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 18.

Згідно декларації з податку на прибуток підприємств, звіту про виплачені доходи, утримання та внесення до бюджету податку на доходи нерезидентів від 05.05.2011 № , ПАТ «Укртелеком» було проведено нарахування платежу у сумі 63 570 грн., що були сплачені до бюджету 20.01.2011.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.01.2012 у справі № 2а-17797/11/2670 позовні вимоги Компанії «Декантеко Трейдінг Лімітед» до СДПІ у м. Києві по роботі з великими платниками податків, за участі третьої особи ПАТ «Укртелеком» задоволено та зобов`язано СДПІ у м. Києві по роботі з великими платниками податків прийняти рішення щодо повернення суми надмірно утриманого податку з доходів іноземних юридичних осіб на підставі заяв Компанії «Декантеко Трейдінг Лімітед» від 09.03.2011 та 29.03.2011.

На виконання вимог рішення суду, згідно платіжного доручення від 08.04.2013 № 504 відбулось повернення надміру сплаченої суми податку у розмірі 63 570 грн.

У листопаді 2013 року під час звіряння стану розрахунків з бюджетом ПАТ «Укртелеком» виявлено розбіжність у сумі 63 570 грн. між власними даними обліку та даними контролюючого органу згідно акту звіряння від 20.11.2013 № 733-20.

ПАТ «Укртелеком» направило до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків лист від 05.12.2013 № 8613-10 «Про врегулювання розбіжностей в обліку податку на доходи нерезидентів».

Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків надіслало позивачу лист від 31.12.2013 № 148/6/10/20-437, в якому запропонувало підприємству подати до контролюючого органу уточнюючий розрахунок.

Також позивач звернувся до контролюючого органу листом від 10.05.2016 № 1284-80D133-80 D100, на який відповіді до цього часу не отримав.

Позивач 14.07.2016 звернувся до Державної фіскальної служби України листом №1915-80D133-80D100, на який отримав відповідь від 10.08.2016 № 246/10/28-10-42-09, де вказується, що внесення змін до інтегрованої картки платника податку є неможливим, оскільки ПАТ «Укртелеком» не подало відповідні уточнюючі декларації в термін 1095 днів.

Крім того, ДПІ у Старокиївському районі м. Києва були винесені рішення від 18.08.2000 № 31/2320/21560766/248 та від 16.02.2000 № 154/2320-21560766/672 про нарахування ПАТ «Укртелеком» суми податкових зобов`язань з податку на прибуток в сумі 260 823 грн 97 коп. та застосування штрафних санкцій в сумі 78 247 грн. 19 коп.

Постановою Господарського суду м. Києва від 08.11.2006 по справі № 11/116-11/197 вказані рішення визнані нечинними.

Кошти у сумі 342 096 грн 78 коп були повернуті на рахунок ПАТ «Укртелеком» платіжним дорученням від 27.03.2015 № 171446841.

Під час проведення звіряння стану розрахунків з бюджетом по податку на прибуток за період з 01.01.2015 по 31.10.2015 позивач виявив розбіжність між власними даними обліку та даними Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників у сумі 342 096 грн 78 коп згідно акту звіряння розрахунків з бюджетом від 17.11.2015 № 9705-20.

З метою врегулювання розбіжності в інтегрованій картці платника позивач направив лист від 15.12.2015 №251/80D132/746-, однак розбіжність залишилась неврегульованою.

Позивач 10.05.2016 повторно направив до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків лист за № 1284-80D133-80 D100, відповіді на який не отримав.

ПАТ «Укртелеком» листом від 14.07.2016 №1915-80D133-80D100 звернулось до Державної фіскальної служби України, на який отримало відповідь від 10.08.2016 № 246/10/28-10-42-09, де контролюючий орган зазначає, що він не є стороною у справі № 11/116-11/197, а тому позбавлений можливості внести зміни до інтегрованої картки платника податків.

Зважаючи на те, що розбіжності в інтегрованих картках ПАТ «Укртелеком» з податку на прибуток у сумі 342 096 грн.78 коп. та з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 63 570 грн залишились не врегульованими позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що Офіс великих платників податків ДФС не виконав свій обов`язок з достовірного відображення даних в інтегрованих картках платника податку ПАТ «Укртелеком».

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідач в апеляційній скарзі не заперечує обставин скасування рішень, якими позивачу бути визначені податкові зобов`язання з податку на прибуток в сумі 342 096 грн 78 коп та про повернення позивачу на підставі рішення суду податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 63 570 грн. Не заперечується відповідачем також і невнесення відповідних змін до інтегрованих карток позивача, внаслідок чого за результатами звіряння стану розрахунків з бюджетом між контролюючим органом та позивачем є розбіжність. Враховуючи викладене, з огляду на положення частини першої статті 308 КАС, суд апеляційної інстанції зазначені обставини не перевіряє.

У свою чергу, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що інформація, внесена у інтегровані картки не створює для позивача жодних правових наслідків та не порушує його прав. Відповідач також вказує про відсутність у нього повноважень щодо внесення спірних змін до інтегрованих карток, а також зазначає про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Щодо порушених прав позивача, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

За змістом частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 2 КАС передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Механізм ведення обліку сплати податків станом на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженим наказом № 765 від 05.12.2013 Міністерством доходів і зборів України (далі - Порядок № 765).

Відповідно до положень пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 765, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Пунктом 13 Розділу ІІ Порядку № 765 встановлено, що занесення/перенесення, виключення/включення операцій в інформаційній системі проводяться структурними підрозділами територіальних органів Міндоходів, на які покладено функції з введення відповідної інформації. Контроль за достовірністю та повнотою відображення інформації в інформаційній системі забезпечується структурними підрозділами, на які покладено функції з введення відповідної інформації.

Відповідно до пункту 5 Розділу IV Порядку № 765, дані про надходження податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску відображаються територіальним органом Міндоходів, на який покладено функції з ведення обліку відповідного платежу, в інтегрованій картці платника і в реєстрі надходжень та повернень у день отримання від органів Державної казначейської служби України відомостей про зарахування та повернення надміру сплачених платежів у вигляді електронного реєстру розрахункових документів.

Аналіз наведених положень свідчить, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально - правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, відповідно належним способом захисту порушеного права позивача є вимога про зобов`язання відповідача здійснити дії по відображенню/коригуванню у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 26 лютого 2019 року у справі №805/4374/15-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Від наведених вище правових висновків Верховного Суду щодо застосування викладених норм права у подібних правовідносинах палата, об`єднана палата або Велика Палата Верховного Суду не відступала.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що відомості інтегрованої картки не створюють для позивача правових наслідків та не порушують його прав є необґрунтованими та відхиляються судом.

Щодо повноважень відповідача на внесення змін до інтегрованих карток.

Станом на час розгляду даної справи, питання організації діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування регулюється наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422, яким затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) (далі - Порядок №422).

Згідно пункту 2 вказаного порядку інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами, а оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП.

Разом з цим, перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущене як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок.

Пунктом 3 Порядку №422 встановлено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи (пункт 4 Порядку №422).

При цьому, пунктом 5 Порядку №422 встановлено, що контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

У разі встановлення, що перекручення (викривлення) показників допущене у результаті умисних дій працівників органів ДФС, такі працівники притягуються до відповідальності у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Порядку №422 з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закритті ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів за напрямами: відповідність форм відкритих ІКП затвердженому переліку форм ІКП; відповідність відкритої ІКП за видами бюджетів та платежів як для юридичних, так і для фізичних осіб відповідно до затвердженого переліку форм ІКП; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску та переплати за платежами, за якими не передбачено подання платником податкової звітності до органу ДФС (крім платежів, які контролюються органами ДФС в частині актів перевірок); наявність відкритої ІКП за платником, який знятий з обліку в органі ДФС; наявність у платника, якого виключено з реєстру платників певного податку, відкритої ІКП без ознаки «платник відсутній в реєстрі»; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску в ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування»; одночасна наявність показника переплати та невиділеного (незафіксованого) податкового боргу з грошового зобов`язання (заборгованості (без пені)) в ІКП; від`ємне значення переплати та/або боргу (заборгованості) в ІКП.

Розбіжності, в контексті приписів пункту 2 розділу 2 Порядку №422 не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, шляхом усунення помилок: у разі виявлення невідповідностей між відкритими в інформаційній системі органів ДФС ІКП та затвердженим Переліком форм ІКП здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП; у разі сплати новоствореним платником, який не включений до реєстру платників певного податку, кошти розносяться до ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування». Відпрацювання ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування» здійснюється згідно з пунктом 3 глави 2 розділу ІІІ цього Порядку.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що у випадку неповного та/або несвоєчасного відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущених як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок, у разі їх виявлення структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою, або в ручному режимі на підставі рішення керівника відповідного органу ДФС.

Посилання в апеляційній скарзі на пункт 9 розділу 4 Порядку № 422 колегія суддів вважає безпідставним, оскільки ним встановлено лише загальні (основні) правила ведення даних інтегрованої картки платника податків у разі оскарження рішень контролюючого органу, проте такий порядок не відміняє встановлених вище правил щодо виправлення недостовірних (викручених, перекручених) даних інтегрованої картки.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про відсутність у позивача повноважень та технічної можливості внести спірні з зміни до інтегрованих карток позивача є необґрунтованими та відхиляються судом.

Щодо доводів про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 99 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у даній справі предметом спору є бездіяльність відповідача, яка виразилася у невнесенні в інтегровані картки позивача відомостей щодо збільшення сальдо розрахунків з бюджетом.

У свою чергу, сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

За таких обставин, колегія суддів наголошує, що невнесення спірних відомостей до інтегрованих карток є триваючим порушенням.

Як встановлено судом першої інстанції в ухвалі від 28.05.2019, якою відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, позивач з метою врегулювання розбіжностей неодноразово звертався до контролюючого органу з листами. Остаточну відмову внести зміни до інтегрованої картки платника податків ПАТ «Укртелеком» отримав лише 09.09.2016 листом Офісу великих платників податків ДФС від 10.08.2016 № 246/10/28-10-42-09. Наведених обставин відповідач в апеляційній скарзі не заперечив.

З огляду на викладене, звертаючись 10.11.2016 до суду із позовом, що розглядається у даній справі, позивачем дотримано шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Літвіна

Суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 20.09.2019.