Справа № 520/5960/19
Суддя: Мінаєва К.В.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 вересня 2019 р. № 520/5960/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Мінаєвої К.В.,

за участю секретаря судового засідання - Остропільця Є.Є.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Настенко ОСОБА_2 ,

представника відповідача Тищенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5,м. Харків,61002, )

про скасування висновку, визнання протиправними та скасування наказу і рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування висновку, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

1. Скасувати висновок комісії Головного управління Національної поліцї у Харківській області від 09.12.2015 р, відносно ОСОБА_1 про зарахування стажу для виплати відсоткової надбавки за вислуги років та для виплати відсоткової надбавки за вислугу років та для визначення тривалості додаткової оплачуваної відпустки.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області від 10.12.2015 р. №101 о/с відносно ОСОБА_1 щодо встановлення стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області від 31.05.2019 № 3466/119-12/02-2019 про відмову у проведенні перерахунку стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки і зарахування часу навчання у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого до вислуги років в межах п`яти років із розрахунку- один рік за шість місяців.

4. Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки та до календарної вислуги років час навчання у вищому навчальному закладі Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого до призначення на посаду слідчого Київського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області в межах п`яти років із розрахунку- один рік за шість місяців.

5. Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги, яка надає право набуття статусу ветерана Національної поліції, час навчання у вищому навчальному закладі Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого до призначення на посаду слідчого Київського РВ ХМУ УМВС України в Харківські області в межах п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців

6. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час складання висновку про зарахування стажу для виплати відсоткової надбавки за вислугу років та для визначення тривалості додаткової оплачуваної відпустки відповідачем не було зараховано час навчання у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого в межах п`яти років. Позивач вважає, що оскільки на час прийняття позивача на службу діяла постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" , згідно з п. 2 якої час навчання зараховувався до вислуги років. Також вказує, що не зарахування стажу в майбутньому може стати перешкодою для своєчасного отримання позивачем статусу ветерана Національної поліції через нестачу необхідного стажу.

Від відповідача 10.07.2019 р. надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що до стажу роботи в поліції зараховуються лише періоди, які передбачені ст.78 Закону України «Про Національну поліцію. Отже, для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки зараховуються тільки періоди служби у відповідних органах або час роботи у відповідних органах та не зараховується час навчання у будь-яких закладах. Щодо вислуги років для призначення пенсії, відповідач зазначив, що дана вимога є вимогою на майбутнє, оскільки наказу про звільнення зі служби в поліції стосовно позивача видано не було.

Ухвалою суду від 18.06.2019 року прийнято до розгляду адміністративну справу №520/5960/19, призначено проведення підготовчого засідання. Протокольною ухвалою суду від 19.08.2019 р. закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи позову та відзиву проти нього, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, позивач у період з 01.09.1996 р. по 30.06.2001 р. навчався у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого на денній формі навчання. (а.с.31)

Згідно з направленням на роботу №121 від 27.02.2001 р. виданим НЮАУ імені Ярослава Мудрого позивача направлено в розпорядження УМВС в Харківській області для роботи на посаді слідчого згідно штатного розкладу з 02.04.2001р. (а.с.30)

13.04.2001 р. позивач був призначений на посаду слідчого Київського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області (за рахунок посади оперуповноваженого КР МВМ-1) (призначений на період стажування) наказом ХМУ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 26.04.2001 р. №25 о/с. (а.с.36)

ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання молодший лейтенант міліції, наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 30.04.2001 р. №54 о/с. (а.с.37)

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 14.08.2001 р. №111 присвоєно звання лейтенант міліції. (а.с.38)

Позивач з 02.04.2001 р. по 06.11.2015 р. проходив службу в органах внутрішніх справ, що не заперечується відповідачем.

Відповідно висновку Комісії Головного управління Національної поліції у Харківській області, зараховано до стажу для виплати відсоткової надбавки за вислугу років та для визначення тривалості додаткової оплачуваної відпустки з 14.08.1996 по 07.11.2015 р. службу в органах внутрішніх справ України та з 07.11.2015 по теперішній час службу в Національній поліції України. Разом станом на 07.11.2015 р. складає 14 років 07 місяців 05 днів. (а.с.16). В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що при виготовленні висновку здійснена технічна помилка, правильною датою, з якої зараховується стаж є 02.04.2001 р. замість 14.08.1996 р. Щодо цього також не заперечує позивач.

На підставі висновку Комісії наказом від 10.12.2015 р. №101 о/с встановлено відповідно до ст.78 Закону України «Про Національну поліцію» станом на 07.11.2015 р., стаж служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки та згідно п.5.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. №988 провести виплату цієї надбавки з 07.11.2015 р. полковнику поліції Настенку Артему Володимировичу 14 років 07 місяців 05 днів. (а.с.15)

Позивачем подано до Управління рапорт про зарахування стажу служби в поліції час навчання в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого. На зазначений рапорт відповідачем надано відповідь від 31.05.2019 р. №3466/119-12/02-2019, в якій зазначено, що визначальною умовою для зарахування часу навчання до вислуги років на службі в органах внутрішніх справ та служби в поліції є присвоєння офіцерського звання за наслідками закінчення такого навчання, до призначення на відповідну посаду. У зв`язку з чим, час навчання в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого в межах п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби зарахуванню до стажу служби в поліції та до вислуги років у календарному обчисленні не підлягає. (а.с.17, 35)

Вважаючи висновок, наказ та рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З урахуванням викладених обставин суд зазначає наступне.

1. Правовідносини з приводу обчислення стажу служби в поліції врегульовані Законом України Про Національну поліцію, Порядком обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393.

Відповідно до ст. 78 Закону України Про Національну поліцію, стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 78 Закону України Про Національну поліцію, порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакція від 04.10.2015 р.), передбачено, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної інспекції техногенної безпеки та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

На момент прийняття позивача на службу в органи внутрішніх справ обчислення вислуги років здійснювалось на підставі цієї ж постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393. Відповідно до п. 2 Постанови, в редакції чинній на дату призначення позивача на посаду до органів внутрішніх справ (редакція від 14.02.2000 р.), до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Прикордонних військ, Національної гвардії, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ України при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" (2262-12) додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Судом встановлено, що позивач прийнятий на службу в міліцію з 02.04.2001 р. на посаду слідчого Київського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області (на період стажування та до закінчення в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого). Позивач після закінчення навчання у вищому навчальному закладі (02.08.2001 р.) згідно направлення на роботу був призначений на посаду слідчого Київського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області з подальшим присвоєнням офіцерського звання "лейтенант міліції", що підтверджено копією послужного списку (а.с18-29).

Отже, суд дійшов висновку, що як на час прийняття позивача на службу в органи внутрішніх справ, так і на час винесення спірного рішення до вислуги років поліцейського зараховується час навчання у цивільних вищих навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що при вирішенні питання щодо стажу ОСОБА_1 , відповідач повинен був врахувати приписи ч.4 ст.78 Закону України "Про національну поліцію", а саме врахувати стаж роботи на службі в органах внутрішніх справ України, до якого, як встановлено судом, на підставі п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" мав бути зарахований час навчання в Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Проте, суд звертає увагу на те, що позивач вищий навчальний заклад закінчив 30.06.2001 р., розпочав проходити службу в органах внутрішніх справ з 02.04.2001, тому вказаний період часу не підлягає повторному включенню до вислуги років в органах внутрішніх справ України.

Суд також зауважує, що згідно з Конституцією України та Законом України "Про міжнародні договори і угоди", чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Частиною 1 ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, в справі "Будченко проти України" у своїх зауваженнях заявник доводив, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини концепція "майна" не обмежувалась існуючим майном, але також могла охоплювати активи, включаючи вимоги, стосовно яких можна було би довести, що заявник принаймні мав "законні сподівання" щодо отримання можливості ефективного володіння правом на власність (див. рішення у справі "Ганс-Адам II проти Німеччини"). Суд нагадав, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам. У цій справі заявник працював у гірничій промисловості приблизно тринадцять років. Чинне на час подій законодавство звільняло його від оплати за спожиту електроенергію та природний газ. Суд зазначає, що право заявника на таке звільнення було підтверджено національними органами влади та, зокрема, національними судами. Отже, заявник мав визнаний майновий інтерес за статтею 1 Першого протоколу. Суд також зазначав, що, тим не менш, у задоволенні вимог заявника щодо звільнення його від сплати було відмовлено, оскільки не існувало механізму реалізації відповідного законодавчого положення, а це становить втручання у право заявника за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Суд нагадав, що найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні (див. рішення у справі "Бейелер проти Італії").

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що після закінчення навчання в Національній юридичній академії імені ім. Ярослава Мудрого, позивач, обираючи роботу в органах внутрішніх справ, мав сподівання на врахування часу навчання при подальшому перебуванні на службі спочатку в органах внутрішніх справ, а в подальшому в Національній поліції України, та підтримання певного державного соціального забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваних висновку, наказу та рішення, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом України Про Національну поліцію та Порядком №393, без дотримання вимог ч.2 ст.2 КАС України, отже, наявні підстави для скасування висновку комісії ГУ Національної поліції в Харківській області від 09.12.2015 р. відносно позивача, про зарахування стажу для виплати відсоткової надбавки за вислугу років та для визначення тривалості додаткової оплачуваної відпусти, визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 10.12.2015 року №101 о/с відносно ОСОБА_1 , щодо встановлення стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, та скасування рішення управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області від 31.05.2019 №3466/119-12/02-2019 про відмову у проведенні перерахунку стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки і зарахування часу навчання у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого до вислуги років в межах п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Враховуючи наведене, суд вважає наявними підстави для зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області зарахувати позивачу до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки час навчання у вищому навчальному закладі Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого до призначення на посаду слідчого Київського районного відділу Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області в межах п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

2. Щодо позовних вимог про зарахування позивачу до календарної вислуги, яка надає право набуття статусу ветерана Національної поліції, час навчання у вищому навчальному закладі Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого до призначення на посаду слідчого Київського РВ ХМУ УМВС України в Харківські області в межах п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців, суд зазначає.

Відповідно ст. 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України, в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути порушені в майбутньому. Виходячи зі змісту статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України судом у конкретній справі вирішується спір, предмет якого існує на час розгляду справи.

Суд зазначає, що в спірному наказі не визначався стаж служби в поліції та календарна вислуга років для призначення пенсії.

Відповідно положень п.10 розділу III Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затверджений наказом МВС України від 23.11.2016 №1235: у випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі органу поліції зазначаються стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати. Оскільки, вказана позовна вимога спрямована на майбутнє, суд вважає відсутні підстави для її задоволення.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст.72-77, 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування висновку, визнання протиправними та скасування наказу і рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Скасувати висновок комісії Головного управління Національної поліцї у Харківській області від 09.12.2015 р. відносно ОСОБА_1 про зарахування стажу для виплати відсоткової надбавки за вислугу років та для виплати відсоткової надбавки за вислугу років та для визначення тривалості додаткової оплачуваної відпустки.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області від 10.12.2015 р. №101 о/с відносно ОСОБА_1 щодо встановлення стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області від 31.05.2019 №3466/119-12/02-2019 про відмову у проведенні перерахунку стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки і зарахування часу навчання у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого до вислуги років в межах п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки та до календарної вислуги років час навчання у вищому навчальному закладі Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого до призначення на посаду слідчого Київського районного відділу Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області в межах п`яти років із розрахунку- один рік за шість місяців.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5,м. Харків,61002, ) на користь держави судовий збір (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири грн.) 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 26 вересня 2019 року.

Суддя Мінаєва К.В.