Справа № 635/7289/18
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 р.Справа № 635/7289/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Харківського районного суду Харківської області від 12.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Токарєва Н.М., вул. Калініна, 18, с. Покотилівка, Харківська, 62458, повний текст складено 12.07.19 року по справі № 635/7289/18

за позовом ОСОБА_1

до Капрала поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП Шаповала Олександра Вікторовича третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з адміністрапозовом до капрала поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП Шаповала Олександра Вікторовича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд:

- визнати дії капрала поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП Шаповала Олександра Вікторовича протиправними та незаконними щодо винесення постанови БР № 472743 від 27.09.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП;

- скасувати постанову інспектора патрульної поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Шаповала Олександра Вікторовича № 472743 від 27.09.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 вересня 2018 року зупинений інспектором патрульної поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП капралом поліції Шаповал О.В за адресою: м. Дніпро, проспект Івана Мазепи, б. 43, який звинуватив його, що він нібито рухався з табличкою, яка є у незадовільному стані, чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР України. Інспектором було винесено постанову серії БР № 472743 від 27.09.2018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та застосування до позивача адміністративного стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00грн., оскільки на його думку позивач перевозив небезпечний вантаж соляну кислоту з незадовільним станом таблички. Позивач не згоден з винесеною постановою та вважає її незаконною, необґрунтованою та такою що винесена з грубим порушенням його прав і чинного законодавства України.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12.07.2019 позовні вимоги задоволено.

Визнано дії капрала поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП Шаповала Олександра Вікторовича щодо складання постанови серії БР № 472743 від 27.09.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП - неправомірними та вказану постанову скасовано.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - закрито.

Стягнуто з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, розташованого за адресою: м. Дніпро, площа Троїцька, 2-А, на користь держави суму судового збору в розмірі 768,40 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинм справи, просить рішення Харківського районного суду Харківської області від 12.07.2019 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що судом першої інстанції було неправомірно стягнуто судовий збір з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, оскільки за подання позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення, судовий збір не сплачується. Крім того зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог визнаючи неправомірними дії відповідача, оскільки самі по собі дії щодо скаладання постанови у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані протиправними. Також зазначив, що постанова про адміністративне правопорушення містить всі необхідні відомості відповідно до вимог чинного законодавства, а тому є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач ОСОБА_1 27 вересня 2018 року був зупинений інспектором патрульної поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП капралом поліції Шаповал О.В за адресою: м. Дніпро, проспект Івана Мазепи, б. 43, який рухався з табличкою про небезпечний вантаж, яка є у незадовільному стані, що є порушенням вимог п. 22.5 ПДР України. Інспектором було складено постанову серії БР № 472743 від 27.09.2018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та застосування до позивача адміністративного стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді попередження за порушення ч. 1 ст. 132-1 КУпАП необґрунтована, підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю, а відтак і дії відповідача визнанню протиправними, стягнуто судовий збір з УПП у Дніпропетровській області ДПП.

Колегія суддів частково погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Частиною першою ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БР № 472743 від 27.09.2018 зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом МАЗ 544069, д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом д.н.з. НОМЕР_2 з небезпечним вантажем кислота соляна № 1789 з незадовільним станом знаків таблички небезпечного вантажу, чим порушив п. 12.14 ДОПНВ та п. 22.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до п. 12.14 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, знаки-табло небезпеки, що розміщуються на вантажних транспортних одиницях, повинні: а) мати розмір не менше ніж 250 х 250 мм; б) відповідати зразкам знаків-табло небезпеки, зазначеним у переліку небезпечних вантажів, наведеному в таблиці А глави 3.2 додатка А до ДОПНВ, для небезпечних вантажів, що містяться у вантажній транспортній одиниці; в) мати колір, символи та загальну форму відповідно до зразків, наведених у додатку 2 до цих Правил; г) розміщуватись на контрастному фоні або мати переривчастий чи суцільний зовнішній контур.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5т), здвоєні осі - 16т, строєні - 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні ос - 18т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16т, строєні осі - понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18т, строєні осі - понад 24т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Частина 1 статті 132-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Однак, постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить відомостей, які конкретні порушення, передбачені п. 12.14 ДОПНВ та п. 22.5 ПДР України було виявлено, тобто в чому саме полягає незадовільний стан знаків таблички та які габарити транспортного засобу позивача перевищують визначені законом норми.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова серії БР 472743 від 27.09.2018 про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді попередження за порушення ч. 1 ст. 132-1 КУпАП необґрунтована та підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Щодо позовної вимоги про визнання дій капрала поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП Шаповала Олександра Вікторовича протиправними та незаконними щодо винесення оскаржуваної постанови, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853)

Пунктом 4 Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ст. 132-1 КУпАП.

Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує, що чинним законодавством передбачено право відповідача розглядати справи про адміністративні правопорушення та за результатами їх розгляду виносити постанови.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для визнання судом першої інстанції протиправними дій відповідача щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стало те, що відсутні докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Проте, судом першої інстанції не враховано, що відсутні будь-які докази вчинення відповідачем дій, які порушують вимоги чинного законодавства, а належним способом захисту прав позивача в спірних правовідносинах є скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовну вимогу ОСОБА_1 про визнання дії капрала поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП Шаповала Олександра Вікторовича щодо складання постанови серії БР № 472743 від 27.09.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП - неправомірними.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП визначено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Отже, у разі звернення особи до суду з позовом щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір у порядку та розмірах, встановлених Законом України "Про судовий збір", не сплачується. При цьому позивачі у таких справах звільняються від сплати судового збору і при оскарженні судових рішень у апеляційному чи касаційному порядку.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року (№ 632/1929/16-а), від 19 червня 2018 року (№ 308/167/16-а).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до ОСОБА_2 правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За такого правового регулювання помилковим є висновок першої інстанції щодо стягнення судового збору з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на користь держави суму судового збору в розмірі 768,40 грн., відтак рішення суду першої інстанції в цій частині також підлягає скасуванню.

Наведені обставини не враховано судом першої інстанції, тому рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню відповідно положень ст. 317 КАС України з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 12.07.2019 року по справі № 635/7289/18 в частині визнання дії капрала поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП Шаповала Олександра Вікторовича щодо складання постанови серії БР № 472743 від 27.09.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП неправомірними та стягнення з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на користь держави суму судового збору в розмірі 768,40 грн. - скасувати.

Прийняти в цій частині постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення Харківського районного суду Харківської області від 12.07.2019 року по справі № 635/7289/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді О.М. Мінаєва І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 26.09.2019 року