Справа № 820/5125/16
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

23 вересня 2019 р. справа № 820/5125/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання Поволяєвій К.В.,

за участі:

представника позивача - не прибув,

представника відповідача Насібулліна Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальності "Нертус" (61047, Харківська область, м. Харків, вул. Грицевця, буд. 39, кв. 106, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нертус" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Харківській області, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати Наказ № 2626 від 21.09.2016 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Нертус (податковий номер 31942246).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2016 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нертус» до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2017 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус" залишено без задоволення, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2016 року по справі №820/5125/16 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.04.2019 року по справі №820/5125/16, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нертус» задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року скасовано, а справу №820/5125/16 направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

21.06.2019 року в провадження судді Харківського окружного адміністративного суду надійшла вказана адміністративна справа.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 року прийнято до розгляду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальності "Нертус" за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірний наказ винесений відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства України, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.

ГУ ДФС у Харківській області надано відзив на позов, в якому вказано, що оскаржуваний наказ Головного управління ДФС у Харківській області № 2626 від 21.09.2016 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Нертус (податковий номер 31942246) виданий у відповідності до норм чинного законодавства. Обставини спірних правовідносин свідчать, що в розпорядження ГУ були інформація та акти, що вказували на недостовірність визначення позивачем по господарським операціям з ТОВ Альдар (код 39376219), що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за період 01.03.2016 року по 31.03.2016 року. На підприємство було направлено запит засобами поштового зв`язку з повідомленням вручення №3748/10/20-40-14-08-18 від 01.07.2016 року, однак відповідачем не надано пояснень та їх документального підтвердження. У зв`язку з наведеним, представник ГУ ДФС у Харківській області просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. 09.09.2019 року представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи №820/5125/16 без участі позивача та представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами.

Представник ГУ ДФС у Харківській області у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у відзиві та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області направлено ТОВ Нертус запит №3748/10/20-40-14-08-18 від 01.07.2016 року, в якому контролюючий орган просив позивача надати пояснення та їх документальне підтвердження з питань взаємовідносин з постачальником ТОВ Альдар в період з 01.03.2016 року по 31.03.2016 року.

Судом досліджено вказаний запит та встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ "Нертус" даних податкового кредиту по взаємовідносинам з постачальником ТОВ "Альдар" за звітний період декларування ПДВ березень 2016 року на суму ПДВ 329784,50 грн. Про зазначене вказують результати аналізу показників, що містяться у податковій декларації з ПДВ, поданої позивачем за відповідний період та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст.72, 73 та 74 Податкового кодексу України. Відповідно до даних ЄРПН та до розшифровок податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), які є додатком до декларації з ПДВ, у березні 2016 року ТОВ "Нертус" () придбано товар (адвокат КС гербицид, вікінг в.с.к. фунгіцид 5л) у ТОВ "Альдар" (), по якому з`ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки відсутнє реальне (законне) придбання зазначеного товару у постачальників ТОВ "Нортоне" (), ТОВ «Даймонд-КР» (), ТОВ «Велич-Д» (). Саме на підставі того факту, що контролюючим органом виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, на підставі п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області направлено ТОВ Нертус запит №3748/10/20-40-14-08-18 від 01.07.2016 року.

Позивачем 18.07.2016 року була надана відповідь №18/07-1 на зазначений запит, проте жодного документального підтвердження з питань взаємовідносин з постачальником ТОВ Альдар в період з 01.03.2016 року по 31.03.2016 року не було надано.

Відповідно до Наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 2626 від 21.09.2016 року у зв`язку з ненаданням ТОВ Нертус у запитуваному обсязі пояснень та їх документального підтвердження протягом 10 робочих днів з дня їх отримання, за фактами, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ Нертус даних по взаємовідносинах з платниками податків, що містяться в деклараціях з ПДВ за період з 01.03.2016 року по 31.03.2016 року, доручено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Нертус з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ Альдар за період з 01.03.2016 року по 31.03.2016 року, 6, з метою контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.41.1 ст. 41, п. 61.1,61.2 ст. 61, п.п. 62.1.3 п.62.1 ст. 62, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 7-5, п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно вказаного наказу та направлень на перевірку фахівцями контролюючого органу було здійснено намір провести таку перевірку ТОВ Нертус.

Представник позивача відмовив у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Нертус, у зв`язку із чим фахівцями контролюючого органу складено акт від 22.03.2016 року «Про не допуск посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Нертус.

Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що фактичною підставою для прийняття оскаржуваного наказу були положення підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 20.1.4. ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до статті 62 Податкового кодексу України, одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Пункт 78.1 статті 78 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Зокрема, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, документальна позапланова виїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України виникає за наявності таких умов: виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Зазначені у підпункті 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України обставини є юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує подальшу реалізацію контролюючим органом свого права на проведення документальної позапланової перевірки.

При цьому факти, які свідчать про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 16 лютого 2016 року (справа №826/12651/14).

Як вже встановлено судом в ході розгляду даної справи, контролюючим органом направлено ТОВ Нертус запит № 3748/10/20-40-14-08-18 від 01.07.2016 року, в якому контролюючий орган просив позивача надати пояснення та їх документальне підтвердження з питань взаємовідносин з постачальником ТОВ Альдар в період з 01.03.2016 року по 31.03.2016 року саме у зв`язку з тим, що контролюючим органом виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків. У вказаному запиті попереджено позивача, що ненадання пояснень та їх документального підтвердження є підставою для проведення документальної позапланової перевірки.

Як вбачається зі змісту відповіді від 18.07.2016 року наразі відсутні належні правові підстави для отримання від підприємства позивача інформації та копій документів у невстановлений законом спосіб та ТОВ Нертус не відмовляється від добровільного надання інформації органам ДФС України, однак надання такої інформації можливе лише в рамках законодавства та у випадку складення відповідного запиту згідно вимог чинних нормативно-правових актів, у зв`язку із чим ТОВ Нертус не було надано жодного з витребуваних первинних документів та документально не підтверджено взаємовідносини з контрагентом.

Суд, дослідивши вищевказаний запит контролюючого органу, зазначає, що у такому запиті зазначені належні підстави для звернення до позивача, а саме виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків ТОВ Нертус, що в свою чергу свідчить про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган та необхідність перевірки даної інформації, з огляду на що відповідачем правомірно було надіслано позивачу письмовий запит про надання пояснень з цих обставин.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених п.201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

Судом встановлено, що зміст надісланого запиту та коло запитуваної інформації цілком відповідає підставам направлення запиту, передбаченими положеннями пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України

Отже, посилання позивача на відсутність підстав для надіслання запиту суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ про призначення перевірки прийнято за наявності підстав та умов, визначених підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, із дотриманням яких законодавець пов`язує можливість проведення документальної позапланової перевірки.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.04.2018 року по справі №818/1659/16.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відмову у задоволенні позову.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судовий збір не підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальності "Нертус" (61047, Харківська область, м. Харків, вул. Грицевця, буд. 39, кв. 106, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27.09.2019 року.

Суддя Біленський О.О.