Справа № 420/1176/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1176/19

Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 10 червня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Запорожана Д.В, Осіпова Ю.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Одесі про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Одесі про визнання неправомірними дії Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі при призначенні та перерахунках ОСОБА_1 пенсії, а саме:

неврахування у повному обсязі помісячних сум сукупної заробітної плати (доходу) в періоди страхового стажу з 01.10.1998 року по 31.07.1999 року та з 01.10.1999 року по 31.10.1999 року;

не проведення вчасно належних перерахунків пенсії з 01.04.2015 року, з 01.12.2015 року та з 01.01.2016 року;

не проведення обчислення та виплати компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії через неврахування у повному обсязі помісячних сум сукупної заробітної плати (доходу) в періоди страхового стажу з 01.10.1998 року по 31.07.1999 року та з 01.10.1999 року по 31.10.1999 року і не проведення вчасно належних перерахунків пенсії з 01.04.2015 року, з 01.12.2015 року та з 01.01.2016 року.

Зобов`язати Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі:

відповідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в редакції чинній на 01.04.2015 року здійснити уточнений перерахунок пенсії з 01.04.2015 року з урахуванням помісячних сум заробітків для обчислення пенсії у наступних розмірах:

за період з 01.10.1998 р. по 31.10.1998 р. у розмірі 1120,00грн.;

за період з 01.11.1998 р. по 30.11.1998 р. у розмірі 1120,00 грн.;

за період з 01.12.1998 р. по 31.12.1998 р. у розмірі 1120,00 грн.;

за період з 01.01.1999 р. по 31.01.1999 р. у розмірі 1200,00 грн.;

за період з 01.02.1999 р. по 28.02.1999 р. у розмірі 1350,00 грн.;

за період з 01.03.1999 р. по 31.03.1999 р. у розмірі 1350,00 грн.;

за період з 01.04.1999 р. по 30.04.1999 р. у розмірі 1350,00 грн.;

за період з 01.05.1999 р. по 31.05.1999 р. у розмірі 1200,00 грн.;

за період з 01.06.1999 р. по 30.06.1999 р. у розмірі 1200,00 грн.;

за період з 01.07.1999 р. по 31.07.1999 р. у розмірі 1550,00 грн.;

за період з 01.10.1999 р. по 31.10.1999 р. у розмірі 1225,24 грн.;

відповідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в редакції чинній на 01.12.2015 року здійснити уточнений перерахунок пенсії з 01.12.2015 року з урахуванням помісячних сум заробітків для обчислення пенсії у наступних розмірах:

за період з 01.10.1998 р. по 31.10.1998 р. у розмірі 1120,00 грн.;

за період з 01.11.1998 р. по 30.11.1998 р. у розмірі 1120,00 грн.;

за період з 01.12.1998 р. по 31.12.1998 р. у розмірі 1120,00 грн.;

за період з 01.01.1999 р. по 31.01.1999 р. у розмірі 1200,00 грн.;

за період з 01.02.1999 р. по 28.02.1999 р. у розмірі 1350,00 грн.;

за період з 01.03.1999 р. по 31.03.1999 р. у розмірі 1350,00 грн.;

за період з 01.04.1999 р. по 30.04.1999 р. у розмірі 1350,00 грн.;

за період з 01.05.1999 р. по 31.05.1999 р. у розмірі 1200,00 грн.;

за період з 01.06.1999 р. по 30.06.1999 р. у розмірі 1200,00 грн.;

за період з 01.07.1999 р. по 31.07.1999 р. у розмірі 1550,00 грн.;

за період з 01.10.1999 р. по 31.10.1999 р. у розмірі 1225,24 грн.;

відповідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в редакції чинній на 01.01.2016 року здійснити уточнений перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 року з урахуванням помісячних сум заробітків для обчислення пенсії у наступних розмірах:

за період з 01.10.1998 р. по 31.10.1998 р. у розмірі 1166,50 грн.;

за період з 01.11.1998 р. по 30.11.1998 р. у розмірі 1166,50 грн.;

за період з 01.12.1998 р. по 31.12.1998 р. у розмірі 1166,50 грн.;

за період з 01.01.1999 р. по 31.01.1999 р. у розмірі 1211,58 грн.;

за період з 01.02.1999 р. по 28.02.1999 р. у розмірі 1350,00 грн.;

за період з 01.03.1999 р. по 31.03.1999 р. у розмірі 1350,00 грн.;

за період з 01.04.1999 р. по 30.04.1999 р. у розмірі 1350,00 грн.;

за період з 01.05.1999 р. по 31.05.1999 р. у розмірі 1200,00 грн.;

за період з 01.06.1999 р. по 30.06.1999 р. у розмірі 1200,00 грн.;

за період з 01.07.1999 р. по 31.07.1999 р. у розмірі 1550,00 грн.;

за період з 01.10.1999 р. по 31.10.1999 р. у розмірі 1225,24 грн.;

виплатити недоплачену частину пенсії з 01.04.2015 року з урахуванням уточнених перерахунків пенсії з 01.04.2015 року, з 01.12.2015 року та з 01.01.2016 року;

обчислити і виплатити компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії з травня 2015 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що бездіяльність пенсійного органу щодо неврахування помісячних сум сукупної заробітної плати (доходу) за відповідні періоди порушує норми Конституції України та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року задоволено адміністративний позов в частині визнання протиправними дії Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо недотримання строків розгляду заяв про перерахунок пенсії з 01.04.2015 року, з 01.12.2015 року та з 01.01.2016 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу в якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У своїх доводах апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позивних вимог є помилковим, так як судом першої інстанції помилково застосовано положення постанови КМУ №1064 від 13 липня 1998 року.

Судова колегія вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Малиновському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі, а згідно Протоколу 305 від 22.01.2015 року йому призначена пенсія по інвалідності.

При цьому, 22 січня 2018 року позивач звернувся до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою, у якій просив надати підстави неврахування помісячних сум сукупної заробітної плати (доходу) у повному обсязі за період роботи з 01.10.1998 року по 31.07.199 року та з 01.10.1999 про 31.10.1999 року.

Листом від 05.02.2018 року за №28/Р-1 відповідачем повідомлено, що у відповідності до Постанови КМУ №1064 від 13.07.1998 року встановлено максимальну величину, з якої нараховувався збір, для розрахунку пенсії , а саме 1000 грн. За наявними у пенсійній справі документами розмір пенсії визначено правильно.

Не погоджуючись з вищевикладеним позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 правомірно застосовано постанову №1064 від 13 липня 1998 року. При цьому, суд першої інстанції зазначив про недотримання пенсійним органом строків розгляду заяв позивача про перерахунок пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV).

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону №1058-IV виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону №1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності Законом №1058, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.1998 №1064 «Про встановлення максимальної величини фактичних витрат суб`єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподаткованого доходу, з яких сплачуються збори (внески) до соціальних фондів» (була чинна до 07.03.2001 року) було встановлено максимальну величину фактичних витрат суб`єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу у розмірі 1000 гривень на місяць у розрахунку на одного працюючого, з яких відповідно до законів України справляються збори (внески) до Фонду соціального страхування, державного фонду сприяння зайнятості населення, Пенсійного фонду і Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення,.

Дані вимоги були встановлені на виконання положень ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який діяв до прийняття Закону №1058-IV, де встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Обмеження максимальної величини фактичних витрат суб`єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу на місяць у розрахунку на кожного працюючого, з яких відповідно до законів України справляються збори (внески) до Фонду соціального страхування, державного фонду сприяння зайнятості населення, Пенсійного фонду було передбачено Указом Президента України № 506/98 від 25.05.1998р. "Про обмеження максимальної величини фактичних витрат суб`єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів", яким установлено, що максимальна величина фактичних витрат суб`єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких відповідно до законів України справляються збори (внески) до Фонду соціального страхування України, Державного фонду сприяння зайнятості населення, Пенсійного фонду України та Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, для цілі визначення розміру цих зборів (внесків), встановлюється Кабінетом Міністрів України і переглядається в міру зростання середнього рівня заробітної плати (доходів) працівників, зайнятих в галузях економіки.

При цьому, з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України «Про максимальну величину фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничну суму заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески до соціальних фондів» №225 від 07.03.2001 року постанова КМУ №1064 втратила чинність.

Згідно п. 1 постанови КМУ №225 максимальну величину фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничну суму заробітної плати (доходу), з яких відповідно до законів України справляються страхові внески до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, в розмірі 2660 гривень на місяць у розрахунку на кожну фізичну особу - платника внесків.

Відповідно до п.2 цієї постанови обчислення суми страхових внесків, у тому числі на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та їх сплата здійснюється щомісяця згідно з додатками 1 і 2.

Отже, якщо заробітна плата перевищує максимальну величину, з якої нараховується збір, для розрахунку індивідуального коефіцієнта заробітку та обчислення пенсії враховуються наступні суми: до 01.07.1998р. - 5,6 середньої заробітної плати, після 01.07.1998р. - 1000 грн., після 07.03.2001р. 2660 грн. тощо.

В свою чергу, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про те, що обмеження, встановлені Постановою №1064, на нього не поширюються, оскільки ОСОБА_1 працював за сумісництвом, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 2 Декретом КМУ «Про прибутковий податок з громадян» об`єктом оподаткування у громадян, які мають постійне місце проживання в Україні, є сукупний оподатковуваний доход за календарний рік (що складається з місячних сукупних оподатковуваних доходів), одержаний з різних джерел як на території України, так і за її межами.

Положеннями ст. 8 цього ж Декрету встановлено, що оподатковуваними прибутковим податком доходами, одержаними за місцем основної роботи (служби, навчання), вважаються доходи, одержані від підприємств, установ і організацій усіх форм власності, фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, з якими громадянин має трудові відносини, за умови обов`язкового ведення в цьому місці трудової книжки і провадження відрахувань до фонду соціального страхування.

До сукупного оподатковуваного доходу включаються одержані за місцем основної роботи (служби, навчання) доходи за виконання трудових обов`язків, у тому числі за сумісництвом, за виконання робіт за договорами підряду, а також інші доходи, що утворилися в результаті надання за рахунок коштів підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності своїм працівникам матеріальних і соціальних благ у грошовій і натуральній формі крім сум виплат, що не включаються до сукупного оподатковуваного доходу, визначених у статті 5 цього Декрету.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обмеженню у 1000 грн. згідно Постанови №1064 дійсно підлягає уся заробітна плата як за основним місцем роботи, так і інші доходи.

В свою чергу, інші позовні вимоги щодо проведення перерахунків пенсії та її виплати з урахуванням компенсації за затримку її сплати є похідними від визнання дії неправомірними щодо неврахування у повному обсязі помісячних сум сукупної заробітної плати.

Крім того, колегія суддів зазначає, що пенсійним органом проведено відповідні розрахунки за заявами позивача, а саме: за заявою від 15.04.2015 року 30.04.2015 року, за заявою від 31.12.2015 року 22.01.2016 року. Відомості щодо проведення розрахунку за заявою від 15.12.2015 року у матеріалах пенсійної справи, наданої до суду, відсутні, як і пояснення від відповідача стосовно заявленої вимоги.

Згідно ч.4, 5 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч.1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправними дії Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо недотримання строків розгляду заяв про перерахунок пенсії з 01 квітня 2015 року, з 01 грудня 2015 року та з 01 січня 2016 року.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Запорожан Д.В. Осіпов Ю.В.