Справа № 560/904/19
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/904/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

12 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представників відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмельницької митниці ДФС на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року (місце ухвалення рішення м.Хмельницький, повний текст рішення складено 30.05.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Хмельницької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення Хмельницької митниці ДФС про коригування митної вартості від 22.01.2019 № UA400000/2019/000239/2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначала, що 11 січня 2019 року декларантом в електронному вигляді була подана митна декларація UA400030/2019/001134 на товар - автомобіль легковий марки Opel, модель Astra, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 НОМЕР_2 , виробник - Adam Opel AG, Німеччина, що був у використанні, календарний рік виготовлення - 2015.

Позивачем вказаний транспортний засіб було заявлено до митного оформлення за рівнем вартості 4985 Євро, ціна товару згідно рахунку-фактури від 11.01.2019 № 111813 становить 4900 Євро.

22 січня 2019 року працівниками Хмельницької митниці ДФС прийняте рішення про коригування митної вартості № UA400000/2019/000239/2 у сторону її збільшення, мотивоване тим, що документи, подані до митного оформлення, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення вартості транспортування, відсутнє документальне підтвердження вартості транспортування. Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР) згенеровано ризик за напрямком контролю правильності визначення вартості, митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів, направлено запит до спеціалізованого підрозділу а також звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості. Ризик недостовірної фактурної вартості підтверджується порівнянням заявленої у рахунку-фактурі ціни (4900 Євро) з інформацією щодо продажу ідентичних моделей автомобілів в мережі Інтернет.

ОСОБА_1 на підтвердження відомостей, які зазначені у митній декларації листом від 25.02.2019 року надала відповідачу висновок експертного товарознавчого дослідження від 08.02.2019 року № 190/19, лист відправника щодо підтвердження ціни товару, заявленої у рахунку-фактурі від 11.01.2019 року №111813 та інтернет-пропозиції щодо продажу подібних автомобілів.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Хмельницької митниці ДФС України про коригування митної вартості від 22 січня 2019 року № UA400000/2019/000239/2.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці ДФС України.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у митниці були підстави для відмови у визначенні митної вартості за ціною договору, оскільки відомості щодо витрат на транспортування та страхування не підтвердженні документально, які є обов`язкові при її обчисленні. Інформація про пробіг декларантом не зазначено у митній декларації. Крім того, відповідач зауважив, що періодичний довідник "SuperSCHWACKE" є у списку рекомендаційної літератури, передбаченої методикою товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, яка згідно з пунктом 1.4 Методики затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, використовується в тому числі для визначення вартості КТЗ, що ввозяться на митну територію України.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили їх задовольнити.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлена належним чином. У відзиві на апеляційну скаргу просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін, апеляційний розгляд справи проводити без її участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для скасування судового рішення відсутні, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що декларантом позивача ТОВ «ТОП ФАВОР» 11.01.2019 року до Хмельницької митниці ДФС подана в електронному вигляді митна декларація UA400030/2019/001134 на товар автомобіль легковий, марки Opel, модель Astra, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , загальна кількість місць включаючи водія - 5, призначення - пасажирський (для перевезення людей), тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 1598 см3; що був у використанні, календарний рік виготовлення - 2015.

Митна вартість вказаного автомобіля визначена позивачем за ціною, зазначеною у рахунку - фактурі (інвойсі) від 11.01.2019 року №111813, у розмірі 4900 EUR (а. с. 19).

З метою розмитнення даного транспортного засобу позивачкою надані усі наявні у неї документи.

Перевіркою митної декларації встановлено, що документи, подані до митного оформлення, не містять відомостей, що у повній мірі підтверджують числові значення вартості транспортування, про що свідчить відсутність у графі 44 МД документа під кодом 3006 (калькуляція транспортних витрат). Ризик недостовірної фактурної вартості підтверджується порівнянням заявленої у рахунку-фактурі ціни 4900 Євро з інформацією щодо продажу ідентичних моделей автомобілів в мережі Інтернет.

22.01.2019 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів UA400000/2019/000239/2, відповідно до якого митним органом визначено вартість автомобіля в сумі 8350,00 EUR на підставі шостого (резервного) методу визначення вартості.

На підтвердження відомостей, які зазначені у митній декларації UA400030/2019/001134, позивачка надала відповідачу висновок експертного товарознавчого дослідження від 08.02.2019 року № 190/19 (а. с. 22), лист постачальника товару щодо підтвердження ціни товару, заявленої у рахунку-фактурі від 11.01.2019 року №111813, а також інтернет-пропозиції щодо продажу подібних автомобілів.

За результатами опрацювання додатково наданих ОСОБА_1 документів відповідачем встановлено, що вони не містять відомостей щодо пробігу автомобіля, оскільки позивачем не надано сервісну книжку, а у експертному висновку від 08.02.2019 року визначено вартість цього транспортного засобу на підставі ціни прямого аналога не оформленого органом доходів і зборів автомобіля на рівні 5100 Євро.

Відповідачем також було встановлено, що пропозицію щодо продажу цього автомобіля з пробігом 143000 км було знайдено на сайті auto.ria.com завдяки реєстраційному номеру НОМЕР_3 JJJ029 та співставленню фотокарток у висновку експерта та на сайті auto.ria.com.

Листом Хмельницької митниці ДФС України №10/Г/22-70-00.3-19-08 від 05.03.2019р. повідомлено про відмову у скасуванні рішення про коригування митної вартості № UA400000/2019/000239/2 від 22 січня 2019 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надані належні докази в розумінні КАС України, які дійсно доводять, що митна вартість ідентичних товарів з урахуванням усіх встановлених індивідуальних характеристик автомобілів, їх пробігу, характеристик зносу та пошкоджень, складає 8350,00 євро в усіх ідентичних випадках.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення з таких підстав.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як визначено у частині третій статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин 2 та 3 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачі. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Відповідач, як підставу прийняття рішення про коригування вартості ТЗ, вказує на відсутність відомостей, що підтверджують числові значення вартості транспортування, а також виявлення ризиків недостовірності заявленої ціни товару та пробігу.

Відповідачем не було доведено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними. Під час судового розгляду справи відповідач не вказав на документи, зазначені у частині 2 статті 53 МК України, і які подані позивачем як декларантом при митному оформленні транспортного засобу, в яких з них наявні розбіжності, ознаки підробки або які не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль, всупереч імперативної вимоги закону.

З приводу посилань скаржника в апеляційній скарзі на правомірність застосування ним програмного комплексу "SuperSCHWACKE" з огляду на положення Методики та Методичних рекомендацій, колегія суддів зазначає, що пунктом 5 Методичних рекомендацій дійсно передбачена можливість використання інформації, отриманої в мережі Інтернет (офіційні сайти виробників товарів, прайс-листи Інтернет-магазинів тощо).

Додатком 8 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159), визначено перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням, у якому є періодичний довідник Super SCHWACKE - Eurotax Швейцарія. Разом з тим, такий встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.

Довідник є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Проте, у даному випадку автотоварознавча експертиза чи експертне дослідження відповідачем не здійснювалася.

Що стосується висновку експертного автотоварознавчого дослідження №190/19 (а.с. 22-24), наданого позивачем відповідачу, необхідно враховувати, що автомобіль придбано на вторинному ринку, і як вбачається зі змісту висновку, цей товар має індивідуальні недоліки та особливості.

Зокрема, відповідно до висновку експертного дослідження, автомобіль має пробіг 281163 км, термін експлуатації більше 5 років, наявні пошкодження експлуатаційного та аварійного характеру, пошкодження пофарбування, потертості обшивок салону, сидінь, задній бампер деформований з розломом, деформовано з пошкодженням лакофарбного покриття задні дверцята та задню праву зовнішню панель боковини.

Легковий автомобіль на вторинному ринку являє собою річ з визначеними індивідуальними ознаками, а тому порівняння його вартості з ціною на інші автомобілі з тими самими характеристиками виробника повинно враховувати зазнані ними зміни під час використання первісними власниками, технічні пошкодження, зовнішній вигляд, пробіг тощо.

Посилання відповідача на відомості, отримані з Інтернет сайту auto.ria.com щодо пробігу вказаного автомобіля - 143000 км та його продаж, не може вважатись таким, що доводить дійсну вартість автомобіля, лише на тій підставі, що оголошення розміщене в мережі інтернет. Відповідачем у даному випадку не доведено, що дане повідомлення розміщене позивачем або від її імені.

Щодо витрат на транспортування, слід врахувати, що витратами на транспортування в розумінні складової митної вартості, можна було б вважати витати на перевезення автомобіля з пункту відправлення до пункту призначення іншим транспортним засобом за договором з перевізником, але в даному випадку необхідності виникнення таких правовідносин між позивачем та перевізником не було.

Товар, придбаний позивачем, є автомобілем, який є самохідним транспортним засобом, а тому витрати на самостійний переїзд автомобіля до митного кордону у такому випадку не є витратами на транспортування товару у розумінні п.5 ч.10 ст.58 Митного кодексу України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вказівка на не зазначення позивачем транспортних витрати не можуть бути покладені в основу рішення про коригування митної вартості товарів з 4985 євро до 8350 євро.

Враховуючи зазначені вище обставини, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницької митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 вересня 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.