Справа № 818/1576/18
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 вересня 2019 року

Київ

справа №818/1576/18

адміністративне провадження №К/9901/25903/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 818/1576/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2019 року Офіс великих платників податків ДФС в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС (згідно зі штампом на поштовому конверті) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 818/1576/18.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України судом встановлено таке.

Відповідно до частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною третьою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частини третьої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Згідно з частиною шостою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Отже, у разі участі юридичної особи у судовому процесі через представника, на підтвердження повноважень останнього має бути подано оригінал довіреності, виданої за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, або ж її копія, засвідчена у визначеному законом порядку.

У відповідності до частини восьмої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Касаційну скаргу підписав представник Офісу великих платників податків ДФС - ОСОБА_1 на підставі довіреності від 19 червня 2019 року №7027/9/28-10-10-18.

До касаційної скарги додано оригінал документа на підтвердження повноважень ОСОБА_1 , підписаний виконувачем обов`язків начальника ОСОБА_2 на підставі наказу від 28 вересня 2018 року № 1768-о "Про покладання обов`язків на ОСОБА_2 "

Однак, доданий наказ підтверджує покладення обов`язків начальника Офісу великих платників податків ДФС з 08 по 19 жовтня 2018 року на першого заступника начальника Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_2 , з правом підпису фінансових документів, проте дата вчинення довіреності 19.06.2019 року, тобто після закінчення дії вказаного наказу. Отже, доказів в особи, якою засвідчено довіреність, на здійснення відповідних дій від імені центрального органу виконавчої влади, у розумінні статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України (згідно закону, установчих документів) до суду касаційної інстанції не надано.

Таким чином, додана до касаційної скарги відповідачем довіреність не є документом, що посвідчує повноваження ОСОБА_1 на представництво Офісу великих платників податків ДФС.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що касаційна скарга Офісу великих платників податків ДФС підписана представником відповідача за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної касаційної скарги, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено.

У відповідності до пункту 1 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Керуючись статтями 59, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС не приймати до розгляду і повернути.

2. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення з касаційною скаргою до Верховного Суду.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Васильєва