Справа № 272/913/19
Суддя: Брагін В. І.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 272/913/19
Провадження № 2-а/272/10/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.

за участю секретаря судового засідання Бондаренко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Андрушівка адміністративну справу № 272/913/19 провадження № 2-а/272/10/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ) до Вінницької митниці Державної фіскальної служби України ( місце знаходження : м.Винниця,вул.Лебединського 7) про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що постановою Вінницької митниці Державної фіскальної служби України у справі про порушення митних правил №1031/40100/18 від 26.07.2018 року та №2122/40100/18 від 28.12.2018 року його було визнано винним у порушені митних правил за статтею 470 Митного кодексу України і накладено штраф вигляді 8500 грн. Зазначає, що він сплатив добровільний внесок у розмірі 8500,00 грн. відповідно до п.93 Розділу ХХІ Прикінцевих та перехідних положень МК України і повинен бути звільнений від сплати штрафу. Проте, від знайомих на початку червня він дізнався, що податкові органи не звільняють від сплати штрафу у розмірі 8500 грн. в разі добровільної сплати 8500 грн. при розмитнені. У зв`язку з цим ним було направлено запит до Андрушівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області, де перебуває справа про примусове стягнення з нього вищевказаного штрафу. Виконавча служба в свою чергу з зробила запит 06.06.2019 року до відповідача з проханням надати роз`яснення, щодо звільнення його від адміністративної відповідальності у зв`язку зі сплатою добровільного внеску при розмитнені . 24 липня 2019 року з відповіді відповідача отриманою ним в виконавчій службі, він дізнався про те, що штраф у розмірі 8500 грн. досі не погашений.Таким чином саме 24.07.2019 року він дізнався про те, що його право на звільнення від адміністративної відповідальності при сплаті добровільного внеску є порушеним. Оскільки відповідач не звільнив його від сплати штрафу, позивач просив суд визнати протиправною постанову року та скасувати її.

Представником Вінницька митниці Державної фіскальної служби України подано відзив, згідно якого позов є безпідставним, оскільки сплата добровільного внеску в сумі 8 500,00 грн. під час здійснення митного оформлення транспортного засобу у вільний обіг не звільняє від обов`язку сплати штрафу у справі про порушення митних правил. Посилаючись на зазначене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання свого представника не направив.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Відповідно до ст. 205, 268 КАС України, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керуються принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та обов`язки визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідно до п. 1 ст.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що відповідно до даних форм обліку ЄАІС ДФС України та АСМО «Інспектор» транспортний засіб марки «RENAULT LAGUNA», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,VIN НОМЕР_2 , тимчасово ввезений на митну територію України 15.07.2018 року о 16 год. 00 хв., з метою особистого користування, у митному режим «транзит», по смузі руху «зелений коридор»,громадянином України ОСОБА_1 в зон діяльності міжнародного пункту пропуску «Виступовичі - Нова Рудня» митного пост «Північний» Житомирської митниці ДФС.Згідно даних ПІК «Автотранспортні засоби» ЄАІС ДФС України, інформації щодо вивезення ОСОБА_1 транспортного засобу марки «RENAULT LAGUNA», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,VIN НОМЕР_2 , з 15.07.2018 року по 28.12.2018 року відсутня.Згідно митної декларації від 21.02.2019 року №ІІА101070/2019/013289, транспортний засіб марки «RENAULT LAGUNA», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,VIN НОМЕР_2 , оформлено у митному режимі імпорту та сплачений добровільний внесок, в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 8500 гривень.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи про порушення митних правил №1031/40100/18 від 26.07.2018 року та №2122/40100/18 від 28.12.2018 року, копію якої надано представником відповідача разом із відзивом на позовну заяву.

Мотивом ОСОБА_1 для звернення до суду за захистом своїх прав стало те, що 21.02.2019 року він здійснив митне оформлення транспортного засобу марки за правилами визначеними у п.93 Розділу ХХІ Прикінцевих та перехідних положень МК України і розраховував на звільнення від сплати штрафу.

У відповідь на заяву державної виконавчої служби до Державної фіскальної служби України ( вх. ДФС від 24.07.2019 року ), було повідомлено, що сплата добровільного внеску під час здійснення митного оформлення транспортного засобу у вільний обіг не звільняє від обов`язку сплати штрафу у справі про порушення митних правил.

Оскільки позивач не погоджується із висновками ДФС, він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи,що позивач дізнався про своє порушене право 24.07.2019 року суд поновляє позивачу строк звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку доводам сторін щодо правових наслідків митного оформлення транспортного засобу за правилами п.93 Розділу ХХІ Прикінцевих та перехідних положень МК України суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.95 МК України, встановлюються строки транзитних перевезень автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч.1 ст.246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (ч.5 ст.255 МК України).

08.11.2018 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 2612-VIII «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України».

Відповідно до п.13 Розділу І цього закону, у розділі XXI "Прикінцеві та перехідні положення" у п.93 установлено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту".

Відповідно до п.1 розділу ІІ Закону № 2612-VIII, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу І та підпункту 1 пункту 2 розділу II цього Закону, які набирають чинності через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Закон України № 2612-VIII від 08.11.2018 року опубліковано в газеті Голос України 24.11.2018 року, відтак він набрав чинності 25.11.2018 року.

Статтею 494 Митного кодексу України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.У протоколі про порушення митних правил зазначається дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

Якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в органах доходів і зборів адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Відповідно до ч.1 ст. 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до ч.2 ст. 495 Митного кодексу України, посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (ст.458 Митного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до ст. 460 Митного кодексу України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 КУпАП - питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Матеріалами справи про порушення митних правил підтверджується подія та склад адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 здійснював митне оформлення транспортного засобу 21.02.2019 року, сплатив добровільний у період чинності п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України, як звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Позивачем виконано всі умови передбачені у абзаці першому п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України, тому він правомірно розраховував на звільнення від сплати штрафу за ст.470 МК України, як це передбачено у абзаці другому п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України визначено: за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Європи державам -членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

З огляду на наведені вимоги закону, постанова митниці ДФС № №1031/40100/18 та 2122/40100/18 від 22 січня 2019 року про визнання винним ОСОБА_1 у чиненні правопорушення передбаченого ст.470 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 8 500,00 грн., винесена правомірно, однак ОСОБА_1 звільнений від адміністративної відповідальності за ст.470 МК Українина підставі абзацу другого п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України та приписів ст.8 КУпАП.

Митниця ДФС не визнає право ОСОБА_1 на звільнення від адміністративної відповідальності за ст.470 МК України на підставі абзацу другого п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України, тому, враховуючи правомочності суду, визначені у ст.286 КАС України, ефективним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є скасування постанови митниці ДФС № №1031/40100/18 та 2122/40100/18 від 22 січня 2019 року.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 72, 74, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, ст.ст.95,470, п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення Митного кодексу України, суд, -

ухвалив :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про порушення митних правил №1031/40100/18 та 2122/40100/18 від 22 січня 2019 року винесену в.о. заступником начальника митниці начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС Педосенко Ігорем Миколайовичем у справі про порушення митних правил за ч.1 та ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України,якою ОСОБА_1 визнаний винним за ч.1 та ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 8 500,00 грн..

Провадження в справі №1031/40100/18 та 2122/40100/18 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 та ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України закрити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Повне рішення складено 18 вересня 2019 року.

Суддя:В. І. Брагін