Справа № 1.380.2019.003119
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8471/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Онишкевича Т.В., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду, ухвалену суддею Мричко Н.І. у м. Львові у справі № 1.380.2019.003119 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій неправомірними, скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, 21 червня 2019 року звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати дії головного державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Комарницької Олени Василівни по винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП 59101166 від 30 травня 2019 року неправомірними; скасувати постанову Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про закінчення виконавчого провадження ВП 59101166 від 30 травня 2019 року.

11 липня 2019 року позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду, у якій зазначив, що постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 59101166 від 30 травня 2019 року отримав 05 червня 2019 року, проте, у зв`язку з тим, що інформація про закінчення виконавчого провадження виплинула на нього негативно, позивач більше тижня перебував у хворобливому стані, через що не міг вчасно звернутися до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження.

Позиція відповідача щодо поновлення позивачу строку звернення до суду зводиться до того, що оскільки позивач не надав доказів, які підтверджують поважність причин пропуску строку звернення до суду з позовом, то підстав для поновлення цього строку, на думку відповідача, немає.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з цією ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що суд першої інстанції неповно з`ясував та дослідив обставини поважності пропуску строку звернення до суду. Позивач вважаючи, що строк звернення до адміністративного суду з позовом пропустив з поважних причин, навів обставини аналогічні тим, які зазначені в заяві про поновлення строку звернення до суду з позовом.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї заяви виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 30 травня 2019 року головний державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Комарницька Олена Василівна винесла постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 59101166.

Постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 59101166 від 30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 отримав 05 червня 2019 року.

Адміністративний позов подав 21 червня 2019 року.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримавши постанову про закінчення виконавчого провадження 05 червня 2019 року, до адміністративного суду про її скасування звернувся лише 21 червня 2019 року. Поважних причин пропуску строку звернення до суду не навів. У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно залишити без розгляду через те, що позивач пропустив десятиденний строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на наступні обставини.

Відповідно до частини 1, 3 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною 1 та 2 статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому виходячи з аналізу статті 123 КАС України, слід врахувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки за наявності поважних причин його пропуску такий строк може бути поновлено судом за заявою особи, яка його подала.

Однак, апеляційний суд встановив, що на підтвердження своїх доводів про поважність причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, позивач жодних доказів не надав.

З огляду на наведене, на думку апеляційного суду, є правові підстави для залишення адміністративного позову без розгляду.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду в справі № 1.380.2019.003119 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Т. В. Онишкевич
Я. С. Попко
Повний текст постанови складений 18.09.2019 року