Справа № 140/2379/19
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2379/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Денисюка Р.С.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Камінь-Каширська районна державна адміністрація Волинської області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Волинської обласної державної адміністрації (далі Волинська ОДА, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Камінь-Каширська районна державна адміністрація Волинської області (далі Камінь-Каширська РДА Волинської області, третя особа) про визнання протиправною відмови, оформленої протоколом № 18 у видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії з вкладкою та зобов`язання видати посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою суду від 08.08.2019 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.01.1996 позивачу було видано посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, а в подальшому встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, викликаним негативними наслідками аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі ЧАЕС). Внаслідок чого позивач звернувся до Камінь-Каширської РДА Волинської області із заявою щодо встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії. Проте, листом від 03.06.2019 його було повідомлено про прийняте відповідачем рішення про відмову у видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, оскільки у дитячому віці позивачу не була встановлена інвалідність, пов`язана з катастрофою на ЧАЕС. Таку відмову відповідача позивач вважає протиправною, оскільки підстави на які послався відповідач у своєму рішенні не визначені чинним законодавством.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги заперечив з тих підстав, що 25.01.1996 відповідачем було видано ОСОБА_1 посвідчення дитини, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи. Дане посвідчення було дійсне до досягнення ним повноліття. 01.04.2019 позивачу встановлено другу групу інвалідності. Проте, на момент встановлення причинного зв`язку хвороби позивача з наслідками Чорнобильської катастрофи позивач не мав статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи і йому не було встановлено інвалідність у дитячому віці (до 18 років), а встановлена інвалідність лише у віці 23 роки.

Відтак, за результатом розгляду поданих позивачем документів, комісією було прийнято рішення про відмову у видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорії 1) серії Б, яке викладене у протоколі від 02.05.2019 № 18. Враховуючи наведене просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Третя особа, у письмовому поясненні позовні вимоги заперечила та зазначила, що позивач з моменту досягнення повноліття втратив статус дитини, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому відсутні підстави для визнання його особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши подані суду письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 , яке видане Волинською облдержадміністрацією 25.01.1996.

Експертним висновком №22765 Львівська регіональна міжвідомча експертна комісія на засіданні №02 від 22.02.2019 за результатами розгляду заяви позивача на предмет встановлення причинного зв`язку захворювань, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, встановила, що захворювання позивача: альвеолярна рабдоміо-Sa лівої орбіти рТ2N0M0G3 ст ІІІ кл.гр ІІ пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №768942 позивачу встановлена друга група інвалідності з 01.04.2019, захворювання визване впливом аварії на ЧАЕС; інвалідність встановлена на строк до 01.05.2022.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з заявою щодо видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи першої категорії.

Листом від 03.06.2019 №894/20/2 - Камінь-Каширська РДА Волинської області повідомила позивача про те, що на засіданні регіональної комісії з визнання статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян прийнято рішення про відмову у видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 у дитячому віці не було встановлено інвалідності, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до протоколу засідання регіональної комісії з визнання статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян від 02.05.2019 №18 вказана комісія вирішила, що ОСОБА_1 не підлягає видача посвідчення «Потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б» у зв`язку з тим, що у дитячому віці не було встановлено інвалідності, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон № 796-XII).

Відповідно до статті 9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Статтею 11 Закону № 796-XII визначено осіб, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи. До потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:

1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення;

2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;

5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України;

6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу в передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу) визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону.

Відповідно до статті 12 Закону № 796-XII причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Неповнолітнім дітям, зазначеним у статті 27 цього Закону, в разі захворювання причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи встановлюється відповідно до частини першої цієї статті.

На встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до частини першої статті 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, з числа: зазначених у пункті 2 статті 27 цього Закону; народжених після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих, або матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих; хворих на рак щитовидної залози.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що однією з підстав для отримання статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи є встановлення уповноваженою медичною комісією причинного зв`язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 Закону № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

З аналізу норм права вбачається, що обов`язковою умовою для встановлення причинного зв`язку є підтвердження його під час стаціонарного обстеження медичною комісією визначеного рівня.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (далі - Порядок №51).

Відповідно до абзацу третього пункту 3 Порядку №551 особам з інвалідністю з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, видаються посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» (категорія 1) серії Б синього кольору.

Згідно з абзацом першим пункту 11 Порядку №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

При цьому, згідно з абзацу 6 пункту 11 Порядку №551 посвідчення видаються особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

Тобто, підставою для видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, віднесеної до 1 категорії щодо якого встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, є довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Як вбачається з матеріалів справи, експертним висновком №22765, виданим Львівською регіональною міжвідомчою експертною комісією від 22.02.2019 встановлено, що захворювання позивача (альвеолярна рабдоміо-Sa лівої орбіти рТ2N0M0G3 ст ІІІ кл.гр ІІ) пов`язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Разом з тим, 01.04.2019 Обласною МСЕК Волинського обласного бюро МСЕ був підтверджений зв`язок захворювання ОСОБА_1 з впливом наслідків аварії на ЧАЕС, внаслідок чого позивачу встановлено другу групу інвалідності, про що свідчить довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №768942.

Суд також звертає увагу, що інших захворювань, ніж альвеолярна рабдоміо-Sa лівої орбіти, які б могли вплинути на інвалідність позивача при проведенні експертизи встановлено не було, а отже саме зазначене захворювання було підставою для встановлення ОСОБА_1 інвалідності 2 групи.

Зважаючи на те, що причиною захворювання, яке призвело до інвалідності позивача, є вплив аварії на ЧАЕС, що встановлено медичною комісією, суд приходить до висновку, що позивач набув право на встановлення йому статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії.

Отже, з системного аналізу положень статей 9, 11, 14 Закону № 796-XII вбачається, що будь-яка особа з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо якої встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, належить до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що після досягнення повноліття позивач втратив статус дитини, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи в дитячому віці, а відповідно йому не було встановлено причинного зв`язку інвалідності із наслідками Чорнобильської катастрофи, оскільки саме експертним висновком встановлено причинний зв`язок між захворюванням та дією випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку, що повнолітній статус особи не впливає та не може впливати на обов`язок відповідного органу владних повноважень встановлювати певній особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідного статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення встановленого зразка постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи за наявності передбаченого чинним законодавством експертного висновку, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 в справі № 826/3650/17.

При цьому суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Суд зазначає, що єдиною підставою для відмови позивачу у видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, категорії 1 серії Б було те, що у дитячому віці не встановлено інвалідності пов`язаної з Чорнобильською катастрофою, однак в ході судового розгляду даної справи суд дав оцінку оскаржуваному рішенню та прийшов до висновку, що не встановлення інвалідності в дитячому віці не спростовує наявності причинного зв`язку між захворюванням та впливом Чорнобильської катастрофи в разі документального підтвердження цього факту спеціалізованою медико-соціальною комісією.

Таким чином, з метою належного способу захисту порушених прав позивача, зважаючи на встановлений ОСОБА_1 уповноваженим органом зв`язок інвалідності з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, наявність якого чинним законодавством не пов`язується з віком особи та не може бути перешкодою для визнання такої особи потерпілою від Чорнобильської катастрофи з видачею відповідного посвідчення, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом № 18 від 02.05.2019 засідання регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, яким позивачу відмовлено у видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, категорії 1 серії Б та зобов`язати відповідача видати ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, категорії 1 серії Б.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду відповідачем відповідач в даній справі не довів правомірність свого рішення, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись статтями 244-246, 255, 262, 295, підпункту 15.5 пункту І розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення засідання регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян Волинської обласної державної адміністрації, оформлене протоколом № 18 від 02 травня 2019 року щодо відмови ОСОБА_1 у видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, категорії 1 серії Б ОСОБА_2

Зобов`язати Волинську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, категорії 1 ОСОБА_3

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: Волинська обласна державна адміністрація (43010, Волинська обл., м. Луцьк, Київський майдан, 9, ).

Третя особа: Камінь-Каширська районна державна адміністрація Волинської області (44500, Волинська обл., м. Камінь-Каширський, вул. Воля, 2, ).

Суддя Р.С. Денисюк