Справа № 826/18855/15
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа №826/18855/15

адміністративне провадження №К/9901/67224/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П., Берназюка Я.О.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк"

на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2018 (суддя Клименчук Н.М.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 (колегія у складі суддів Сорочка Є.О., Ганечко О.М., Коротких А.Ю.,)

у справі №826/18855/15

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" Пантіної Любові Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. 28.08.2015 Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни №61 від 29.08.2014 в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу №06/1294-2014 від 12.06.2014 та банківського рахунку №8222 від 23.05.2014;

- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіну Л.О. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

2. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018, позов задоволено.

3. 06.12.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Відповідача 1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. У зв`язку із ліквідацією Вищого адміністративного суду України 26.12.2017 справу було передано Верховному Суду.

4. Ухвалою Верховного Суду від 13.12.2018 було відкрито провадження у справі. 10.01.2019 надійшов відзив від Відповідача 2. Відповідачі заявляли клопотання про розгляд справи за участі сторін, однак ухвалою Верховного Суду від 16.09.2019 в задоволенні такого клопотання було відмовлено. Також скаржник заявляв клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень, однак ухвалою Верховного Суду від 13.12.2018 в його задоволенні було відмовлено.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк» 23.05.2014 укладено договір банківського рахунку № 8222 , за умовами якого, банк відкриває клієнту банківський поточний рахунок у гривні № НОМЕР_3 та здійснює за ним банківські операції.

6. Крім того, між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк» укладено договір банківського вкладу №06/1294-2014 від 12.06.2014, за умовами якого банк відкриває вкладнику вкладний (строковий) рахунок «Недільний» у гривні, а вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у розмірі 180000,00 грн під 1% річних.

7. Відповідно до договору банківського вкладу №06/1294-2014 від 12.06.2014 дата повернення вкладу 19.06.2014.

8. Внесення на банківський рахунок грошових коштів у розмірі 180000 грн. підтверджується квитанцією №67118 від 12.06.2014, призначення платежу: внесення готівки на депозитний рахунок (дог.№06/1294-2014 від 12.06.2014).

9. Банк 19.06.2014 закрив рахунок № НОМЕР_4 та перерахував вклад за договором банківського вкладу №06/1294-2014 від 12.06.2014 разом з відсотками на поточний рахунок клієнта № НОМЕР_3 відкритий в ПАТ «Старокиївський банк» відповідно до договору банківського рахунку №8222 від 23.05.2014.

10. Відповідно до виписки відділення №1 ПАТ «Старокиївський банк» /321477/, залишок на рахунку позивача станом на 11.09.2014 становила 180029,59 грн.

11. На підставі постанови Правління Національного банку України №365 від 17.06.2014 «Про віднесення ПАТ «Старокиївський банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17.06.2014 прийнято рішення №50 про введення з 18.06.2014 тимчасової адміністрації і призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк».

12. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Старокиївський банк» призначений провідний спеціаліст з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу впровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Пантіна Любов Олександрівна.

13. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк» введено строком на 3 місяці з 18.06.2014 по 18.09.2014.

14. За інформацією, опублікованою на офіційному веб-сайті ПАТ «Старокиївський банк» (http://www.oldbank.com/about/news/427/) з 03.09.2014 ПАТ «Старокиївський банк» почав виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився по 18.06.2014 включно, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплата коштів вкладникам за договорами, укладеними з ПАТ «Старокиївський банк», здійснювалась через банк-агент Фонду - ПАТ «Банк «Київська Русь», про що також зазначено на офіційному веб-сайті банку.

15. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України №563 від 11.09.2014 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішенням №92 від 17.09.2014 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначень уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну на період з 18.09.2014 по 18.09.2015 включно.

16. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №1555 від 18.08.2016 відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» на один рік до 18.09.2017 включно та продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Старокиївський банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Пантіну Л.О. на один рік до 18.09.2017 включно.

17. Представник позивача 25.06.2015 звернувся з вимогою про повернення коштів за договором банківського рахунку №8222 від 23.05.2014 до ПАТ «Старокиївський банк». Відповідь на вказану заяву в матеріалах справі відсутня.

18. Як зазначає позивач, йому з телефонної розмови 07.06.2016 стало відомо про наказ №61 від 29.08.2014, про визнання нікчемним всіх транзакцій та договорів банківського вкладу №06/1294-2014 від 12.06.2014 та банківського рахунку №8222 від 23.05.2014.

19. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 29.08.2014 за результатами роботи створеної Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіною Л.О. комісії з перевірки договорів, складено протокол засідання комісії з перевірки договорів, призначеної наказом від 14.07.2014 № 30-А, яким вирішено надати на затвердження уповноваженій особі перелік нікчемних договорів та інших правочинів (в електронному вигляді), виявлених за результатами перевірки.

20. За наслідками такої перевірки уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіною Л.О. прийнято наказ №61 від 29.08.2014, відповідно до якого зупиненно перерахування/виплати за транзакціями і правочинами згідно переліку, який додається до цього наказу, а також визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього наказу.

21. Як вбачається з переліку, який додається до наказу №61 від 29.08.2014 вказані правочини, укладені позивачем з ПАТ «Старокиївський банк», визнано останньою нікчемними.

22. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

23. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачами не наведено, а судом не встановлено, підстав для визнання нікчемними відповідних правочинів (договорів); відповідачами також не надано доказів, які б свідчили, що зазначені правочини є такими, що порушують публічний порядок чи спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

24. У касаційній скарзі відповідач наголошує на відсутності протиправної дій чи бездіяльності Відповідача. Також зазначає, що договори банківського рахунку та банківського вкладу є нікчемними, у зв`язку із фіктивним зарахуванням коштів на рахунки позивачів внаслідок так званого "дроблення" вкладів іншого клієнта банку, а платежі проведені після закінчення операційного часу.

25. Невключення позивача до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відбулося у зв`язку з відсутністю реального внесення позивачем готівкових коштів до каси, укладенням договорів банківського рахунку та банківського вкладу на малий строк та під низький відсоток річних, що є доказом наміру використати банківський рахунок для одержання відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, всі перелічені обставини підтверджують нікчемність правочинів.

26. Відповідач 2 у своєму відзиві покликається на те, що вимоги Позивача щодо Фонду гарантування є безпідставними, оскільки у Фонду не настав обов`язок перед Позивачем.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

27. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити таке.

28. Стосовно правомірності дій уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, колегія суддів зазначає наступне.

29. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).

30. Частиною 1 ст. 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

31. Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

32. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

33. За змістом ст. 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

34. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

35. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

36. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

37. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

38. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється ФГВФО відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

39. Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

40. Судами встановлено, що зарахування грошових коштів на вкладні рахунки, відкриті у Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський банк» здійснено до запровадження тимчасової адміністрації, тобто до 18.06.2014.

41. Частина 2 ст. 38 Закону № 4452-VI (в редакції, чинній на дату укладення договорів банківського вкладу) визначає, що протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають одному з таких критеріїв:

1) договори, за якими було або має бути здійснено відчуження (або передача в користування) майна банку на умовах, значно гірших за звичайні ринкові умови здійснення відповідних операцій;

2) договори про здійснення кредитних операцій, які передбачають надання клієнту пільг і які банк не уклав би за звичайних ринкових умов;

3) договори про здійснення кредитних операцій та інші господарські договори, що мають на меті штучне виведення активів банку внаслідок шахрайських дій та зловмисних намірів;

4) договори, що передбачають платіж чи операцію з майном з метою надання пільг окремим кредиторам банку;

5) договори (правочини) з пов`язаною особою банку, якщо така операція не відповідає вимогам законодавства України або загрожує інтересам вкладників і кредиторів банку;

6) господарські операції, де оплата значно перевищує реальну вартість товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком.

42. Відповідно до ч. 3 вказаної статті встановлено, що договори, зазначені в частині другій цієї статті, є нікчемними. Уповноважена особа Фонду зобов`язана вжити заходів для витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. У разі звернення до суду уповноваженої особи Фонду державне мито не сплачується.

43. У ч. 4 ст. 38 Закону № 4452-VI, в редакції, чинній з 11.07.2014 визначено, що Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

44. З аналізу вищенаведеного слідує, що Уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки вчинених (укладених) банком правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

45. При цьому колегія суддів зазначає, що при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і прийняте відповідне рішення. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. При цьому, перелік передбачених ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення ст. 228 Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

46. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15.

47. Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до наказу від 29.08.2014 №61 відповідачем, з урахуванням рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2014 №182/14 та від 28.08.2014 №188/14, було визнано нікчемними правочини та транзакції згідно переліку, в тому числі і позивача.

48. У надісланому на адресу позивача листі відповідачем повідомлено, що правочин, операція з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до вимог ч. 2 та 3 ст. 38 Закону №4452-VI та ст. 228 Цивільного кодексу України.

49. Разом з тим, ні вищевказаний наказ, ні повідомлення про нікчемність правочину, надіслане позивачам, всупереч приписам чинного законодавства не містить посилань на конкретні підстави, визначені ст. 38 Закону №4452-VI, в редакції, чинній на час укладення договорів банківського вкладу, з якими відповідач пов`язує нікчемність правочину (договору) банківського вкладу позивача.

50. При цьому судом касаційної інстанції також враховується і той факт, що спірний правочин було укладено до внесення змін до статті 38 Закону № 4452-VI, пункт другий якої (в редакції чинній до 11.07.2014) передбачав укладення договорів про здійснення кредитних операцій, які передбачають надання клієнту пільг і які банк не уклав би за звичайних ринкових умов. Слід зауважити, що договір банківського вкладу не відноситься до кредитних, а тому застосування до спірних правовідносин підстав нікчемності правочину, визначених наведеною правовою нормою є безпідставним.

51. Таким чином, відповідачем-2 не доведено обставин, які б могли бути підставою застосування ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

52. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до наданої квитанції зарахування коштів на вкладний депозитний рахунок позивача відбулось шляхом внесення готівки на депозитний рахунок і це відповідає приписам п. 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління НБУ від 12.11.2003 №492. Доказів іншого відповідачем не надано.

53. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач є вкладником у розумінні приписів ст. 2 Закону №4452-VI, вклад розміщено на рахунку в ПАТ "Старокиївський банк" до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивачі підпадають під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону №4452-VI. При цьому відповідачем-2 не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Старокиївський банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону №4452-VI.

54. Отже, позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивачів, як вкладників банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду для подання до Фонду додаткової інформації щодо позивача як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Старокиївський банк" за рахунок Фонду.

55. Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а.

56. Крім того, суд касаційної інстанції зазначає, що Фонд або його уповноважена особа, за загальним правилом, не може посилатися на неправомірні або оспорювані дії працівників банку під час оформлення договірних відносин з клієнтами та виконання такими працівниками умов цих договорів для обґрунтування наявності підстав для застосування положень ч. 3 ст. 38 Закону 4452-VI.

57. В той же час, встановлення дійсної належності отриманих на рахунок позивача коштів, фактів поділу великого вкладу з метою набуття права на його відшкодування за рахунок коштів Фонду, наявність в окремих осіб умислу на заволодіння державними коштами не були предметом розгляду у даній справі.

58. Такі фактичні обставини підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.

59. Такі неправомірні або оспорюванні дії повинні доводитися в порядку, зокрема, кримінального провадження, рішення в якому відповідно до ст. 78 КАС України є обов`язковими для адміністративних судів.

60. Разом з тим, жодних вироків, якими б було встановлено наявність протиправних дій з боку позивача чи працівників банку під час укладення договорів банківського вкладу ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції відповідачем надано не було.

61. Суд касаційної інстанції зауважує, що у випадку встановлення відповідним судовим рішенням у межах кримінального провадження обставин, які свідчать про нікчемність укладеного особою з банком правочину, Уповноважена особа не позбавлена права у відповідності до положень чинного законодавства подати до Фонду додаткову інформацію про зменшення кількості вкладників, а також застосувати наслідки нікчемності такого правочину.

62. Щодо позовних вимог про визнання неправомірними та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни від 29.08.2014 №61 в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договору банківського вкладу №06/1294-2014 від 12.06.2014 та банківського рахунку № 8222 від 23.05.201 укладених між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський банк», Суд зазначає таке.

63. Згідно з ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

64. За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 Закону №4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

65. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ "Старокиївський Банк" із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

66. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №819/353/16.

67. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених ст. 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

68. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень в частині позовних вимог про визнання неправомірними та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни від 29.08.2014 №61 в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договору банківського вкладу №06/1294-2014 від 12.06.2014 та банківського рахунку № 8222 від 23.05.201 укладених між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський банк» із закриттям провадження у справі.

69. Також Суд не бере до уваги аргументи Відповідача 2, оскільки ані позов, ані рішення судів попередніх інстанцій не містять вимог, пред`явлених Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

70. Відповідно до вимог ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

71. Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

72. За подання позову Позивач сплатив судовий збір у розмірі 146,16 грн відповідно до квитанцій від 27.08.2015 та 11.09.2015.

73. Враховуючи зазначене та у зв`язку із задоволенням однієї із заявлених двох позовних вимог, понесенні позивачем судові витрати на звернення до суду із позовом підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду пропорційно частині задоволених позовних вимог, що становить 73,08 грн.

Керуючись ст. 341, 345, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" Пантіної Любові Олександрівни задовольнити частково.

2. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 у справі №826/18855/15 скасувати в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни від 29.08.2014 №61 в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договору банківського вкладу №06/1294-2014 від 12.06.2014 та банківського рахунку № 8222 від 23.05.201 укладених між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський банк». У цій частині провадження у справі закрити.

3. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 у справі №826/18855/15 в частині присудження судових витрат в сумі 146,16 грн користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок Державного бюджету України скасувати, прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 73,08 грн (сімдесят три гривні вісім копійок).

4. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 у справі №826/18855/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб

Суддя Я.О. Берназюк