Справа № 140/668/19
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/6289/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Гінди О.М., Заверухи О.Б.

за участі секретаря судового засідання Ваврик Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Поліцейської комісії Головного управління Національної поліції у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року (суддя Мачульський В.В., м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейської комісії Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дій,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 13.03.2019 звернувся до суду з позовом до Поліцейської комісії Головного управління Національної поліції у Волинській області, у якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Поліцейської комісії Головного управління Національної поліції у Волинській області, що прийнято у вигляді протоколу від 28.02.2019 №4, в частині визнання ОСОБА_1 таким, що не рекомендований до проходження служби в поліції на заміщення вакантної посади дільничного офіцера поліції по конкурсу, що проходив з 15.01.2019 по 01.03.2019; зобов`язати відповідача включити кандидата на посаду дільничного офіцера поліції ОСОБА_1 до рейтингу кандидатів, рекомендованих до служби в поліції по конкурсу, що проходив з 15.01.2019 по 01.03.2019. В обґрунтування позовних вимог вказує, щов січні 2019 року подав документи для проходження конкурсу на посаду офіцера дільничного інспектора відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, протягом січня-лютого 2019 року здав усі тести та допуски по проходженню конкурсу №2016, отримавши високі бали як із фізичної, так і професійної підготовки, позитивно здав психологічний тест. Зазначає, що під час проведення співбесіди конкурсною комісією один із членів комісії поцікавився його минулим, на що той відповів, що повністю виправданий за вироком суду, та спробував детальніше пояснити, але його перебили і не стали слухати сказали, що він вільний і порадили чекати рішення комісії. Після засідання - конкурсна комісія оголосила своє рішення - «не рекомендований на заміщення вакантної посади дільничного інспектора поліції». Вважає таке рішення необґрунтованим та незаконним, з тих підстав, що комісія не врахувала результати зданих ним тестів, рівень його професійної компетентності, його нагород та особистих якостей і досягнень на попередній службі в органах внутрішніх справ.Крім того, наголошує, що обмеження визначені статтею 61 Закону України «Про національну поліцію» у нього відсутні.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі №140/668/19 заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що дані тестування позивача у порівнянні з іншими даними, свідчать про недостатній рівень підготовки для роботи в поліції. Звертає увагу суду, що висновок щодо матеріально-ділових якостей та управлінсько-організаторських здібностей позивача був сформований в особистому порядку членами Поліцейської комісії Головного управління Національної поліції у Волинській області за результатами співбесіди, що прямо передбачено положеннями частини п`ятої статті 55 Закону України «Про національну поліцію». Крім цього, скаржник вважає, що задовольнивши позовну вимогу про зобов`язання відповідача включити ОСОБА_1 до рейтингу кандидатів на посаду дільничного офіцера поліції, рекомендованих до служби в поліції по конкурсу, втрутився в дискреційні повноваження означеної комісії, які чітко визначені нормативно-правовими актами. Наголошує, що суд не є суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого належить дослідження пакету документів, поданих позивачем для проведення перевірки на відповідність загальним вимогам участі в конкурсі на заняття вакантної посади, вивчення результатів такої перевірки, проведення співбесіди та надання оцінки рівня професійної компетентності кандидата.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 11.01.2019 наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області №27 оголошено конкурс на заміщення вакантної посади «дільничного офіцера поліції у територіальних підрозділах управління Національної поліції у Волинській області».

ОСОБА_1 в січні 2019 року подав документи для проходження конкурсу на посаду дільничного офіцера поліції ГУ НП у Волинській області.

В подальшому позивача було запрошено на перший етап конкурсу, що складався з комп`ютерного тесту загальних навичок.

Позивач 29.01.2019 склав тестування на знання законодавчої бази «Професійного тесту», за результатом якого набрав 33 бали, а також з «Тестування загальних здібностей та навичок», за результатом якого набрав - 40 балів.

Позивач 15.02.2019 отримав підтвердження позитивно пройденої лікарської експертизи - відповідно до якої його визнано придатним до служби в поліції на посаді дільничного офіцера поліції.

Надалі, за результатами проходження позивачем тестування та перевірки рівня фізичної підготовленості та отримання висновку за результатами психологічного обстеження від 12.02.2019 на вищевказану посаду, позивача було запрошено на співбесіду з Поліцейською комісією на 28.02.2019, з метою встановлення відповідності особистісних характеристик та мотивації кандидатів особливостям служби на обраній посаді.

Після проходження співбесіди відповідачем оголошено позивачу рішення комісії, оформлене протоколом №4 від 28.02.2019, відповідно до якого ОСОБА_1 «не рекомендований на зайняття вакантної посади дільничних офіцерів поліції в підрозділах ГУНП у Волинській області».

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, вважаючи, що його права та законні інтереси порушено, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся із даним позовом до Поліцейської комісії Головного управління Національної поліції у Волинській області, а суд першої інстанції, вирішуючи справу по суті, погодився, що останній є належним відповідачем у справі.

Однак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Згідно з частиною третьою цієї статті відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Частиною першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон України №580-VIII) визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно зі статтею 3 вищевказаного Закону у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №580-VIII систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до вимог статті 47 Закону №580-VIII призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Для забезпечення прозорого добору (конкурсу) та просування по службі поліцейських на підставі об`єктивного оцінювання професійного рівня та особистих якостей кожного поліцейського, відповідності їх посаді, визначення перспективи службового використання в органах поліції утворюються постійні поліцейські комісії (частина перша статті 51 Закону №580-VIII).

Відповідно до частини четвертої статті 51 Закону №580-VIII основними повноваженнями поліцейської комісії є: 1) проведення відбору (конкурсу) на службу в органи (заклади, установи) поліції, крім прийому на навчання до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських; 2) проведення конкурсу для призначення на вакантну посаду.

Частиною 13 статті 51 Закону №580-VIII визначено, що порядок діяльності поліцейських комісій визначається Міністром внутрішніх справ України з урахуванням положень цього Закону.

Відповідно до положень частини першої, другої, третьої, п`ятої, шостої та сьомої статті 52 Закону України №580-VIII з метою добору осіб, здатних професійно виконувати повноваження поліції та посадові обов`язки за відповідною вакантною посадою, у випадках, передбачених цим Законом, проводиться конкурс на службу в поліції та/або на зайняття вакантної посади (далі - конкурс). Проведення конкурсу здійснюється з урахуванням рівня професійної компетентності, особистих якостей і досягнень кандидатів на прийняття на службу та зайняття вакантної посади. Конкурс на службу в поліції обов`язково проводиться серед осіб, які вперше приймаються на службу в поліції з призначенням на посади молодшого складу поліції. Конкурс проводиться відповідно до Типового порядку проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади (далі - Типовий порядок проведення конкурсу), що затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Завдання, функції, вимоги щодо персонального складу, повноваження та організаційні засади діяльності поліцейських комісій визначає «Порядок діяльності поліцейських комісій», затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.12.2015 №1631 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2016 №49/28179; далі Порядок №1631).

Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку №1631 поліцейські комісії - постійно діючі колегіальні органи, що утворюються в апараті центрального органу управління поліції та в її територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) для забезпечення прозорого добору (конкурсу) та просування по службі поліцейських на підставі об`єктивного оцінювання професійного рівня та особистих якостей кожного поліцейського, відповідності їх посаді, визначення перспективи службового використання в органах поліції.

Рішення комісії, прийняті в межах визначених законодавством повноважень, є обов`язковими для керівника поліції (керівника відповідного органу поліції) (пункт 10 Розділу ІVПорядку №1631).

Згідно з пунктом Розділу ІV Порядку №1631 рішення поліцейської комісії може бути оскаржено до завершення конкурсу безпосередньо до цієї поліцейської комісії, а після завершення конкурсу - в судовому порядку.

Із системного аналізу вищенаведених норм законодавства слідує, що Поліцейська комісія Головного управління Національної поліції у Волинській області не є суб`єктом владних повноважень, а діє на постійній основі при Головному управлінні Національної поліції у Волинській області для забезпечення, окрім іншого, прозорого добору (конкурсу).

Разом з тим, відповідно до частини першої та третьої статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

На підставі системного аналізу законодавчих положень, враховуючи, що Поліцейська комісія Головного управління Національної поліції у Волинській області не є суб`єктом владних повноважень, а діє на постійній основі при Головному управлінні Національної поліції у Волинській області для забезпечення, окрім іншого, прозорого добору (конкурсу), суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що така комісія не наділена адміністративно-процесуальною правосуб`єктністю, та не може виступати самостійним відповідачем за даним позовом.

При цьому підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами статті 48 КАС України.

За правилами частини третьої статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача (частина четверта статті 48 КАС України).

За змістом частини сьомої статті 48 КАС України заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Під час розгляду справи суд першої інстанції не врахував, що в даній справі позивач звернувся до неналежного відповідача та не допустив його заміну, безпідставно відмовив в задоволенні клопотання відповідача про заміну первісного відповідача Поліцейської комісії Головного управління Національної поліції у Волинській області належним Головним управлінням Національної поліції у Волинській області, а також не залучив Головне управління Національної поліції у Волинській області, як другого відповідача по справі, що призвело до суттєвого порушення норм процесуального законодавства.

Крім того, апеляційний суд наголошує, що оскільки за змістом норм КАС України допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи, то можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції КАС України не передбачено.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду Поліцейська комісія Головного управління Національної поліції у Волинській області є неналежним відповідачем у даному спорі.

Так, як судом першої інстанції вирішено позовні вимоги, які заявлені до неналежного відповідача, а на даній стадії адміністративного судочинства відсутні правові підстави для проведення заміни неналежного відповідача судом апеляційної інстанції, тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, які заявлені до неналежного відповідача.

Водночас, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що вказане вище не позбавляє його права повторно звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів у встановлений законом спосіб та до належного відповідача.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що відповідно до частини першої статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ч.3 ст.243, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейської комісії Головного управління Національної поліції у Волинській області задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
О. Б. Заверуха
Повне судове рішення складено 20 вересня 2019 року.