Справа № 712/10991/19
Суддя: Мельник І. О.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/712/239/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого-судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Черкаси Головного управління Національної поліції в Черкаській області, інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Черкаси Головного управління Національної поліції в Черкаської області Дахно Івана Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 19.08.2019 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Черкаси Головного управління Національної поліції в Черкаській області, інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Черкаси Головного управління Національної поліції в Черкаської області Дахно І.А. про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, мотивуючи позов тим, що 06.08.2019 приблизно о 17 год. 00 хв. він керував транспортним засобом Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_1 , в крайньому правому ряду, по вул. Надпільній від вул. Б.Вишневецького в сторону вул. Смілянська. Наближаючись до перехрестя вулиць Надпільна-О.Дашковича він бачив зелене світло на світлофорі. Коли з`явилось жовте світло, то він, з урахуванням дорожньої обстановки, не зміг зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування, тому продовжив рух далі на жовте світло світлофору, забезпечуючи при цьому безпеку дорожнього руху, що відповідає вимогам п. 8.11 ПДР України. Проте, його було зупинено патрульним, яким було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06.08.2019 серія АЕВ №1400708, згідно з якою на нього було накладено штраф в сумі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України. Позивач вважає дану постанову неправомірною, винесеною без будь-якої підготовки до розгляду справи, без оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, без вирішення клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Вказує, що постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Тому, просить суд скасувати постанову серії АЕВ № 1400708 від 06.08.2019 про накладення адміністративного стягнення, винесену інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Черкаси.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.08.2019 відкрито спрощене позовне паровадження без виклику сторін та надано відповідачу строку на подання відзиву.

Представником управління патрульної поліції в Черкаської області Департаменту патрульної поліції 06.09.2019 до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшов відзив на позов з диском DVD, вказуючи, що позивач 06.08.2019 о 17 год. 13 хв., керуючи автомобілем Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Черкаси, вул. Надпільна, 226, проїхав перехрестя вул. Надпільна з вул. О.Дашковича на забороняючий «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ) ПДР України, таким чином скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП проїзд на заборонний сигнал світлофора. Вважають, що викладені позивачем доводи не є належним обґрунтуванням адміністративного позову, щодо порушення норм матеріального чи процесуального права та не спростовують наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Враховуючи вищевикладене, вважають, що відповідач діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає наступне.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 2 ст. 122 КпАП України є порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, необладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Постановою серії ЕАВ № 1400708 від 06.08.2019 встановлено, що ОСОБА_1 06.08.2019 приблизно о 17 год. 13 хв., керуючи автомобілем Toyota Rav4, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Черкаси, вул. Надпільна, 226, проїхав перехрестя вул. Надпільна з вул. О.Дашковича на забороняючий «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ) ПДР України, за що встановлена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП

В позовній заяві позивач зазначає, що він не порушував ПДР та здійснив проїзд на забороняючий «жовтий» сигнал світлофора, щоб не вдаватись до екстреного гальмування. Тобто, виконував вимоги пунктів 8.10 та 8.11 ПДР, посилаючись на позицію Верховного суду у постанові по справі №751/4088/17 від 26.07.2019.

Пунктом 8.10 ПДР визначено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньої розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно з п. 8.11 ПДР, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.7.3.ґ ПДР, жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

На відеозаписі зі службового реєстратора вбачається, що автомобіль позивача рухався на заборонний «жовтий» сигнал світлофора, а виїзд із перехрестя відбувся вже навіть на «червоний» сигнал, який взагалі немає виключень в ПДР на можливість проїзду.

Також, з відеозапису можна побачити, що жовтий сигнал світлофора ввімкнувся ще за довго до того, як позивач під`їхав до дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія).

Підтвердженням тому, що в той час проїзд перехрестя був заборонений та у ОСОБА_1 була можливість зупинити автомобіль згідно з п.8.10 ПДР, є також рух автомобіля Fiat Linea (д.н.з. НОМЕР_2 ), який здійснив випередження автомобіля позивача та, рухаючись з більшою швидкістю в крайній лівій смузі, без екстреного гальмування зміг вчасно зупинити транспортний засіб згідно з ПДР.

Що стосується виконання позивачем вимог п. 8.10 та п. 8.11 ПДР, то відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, обґрунтування правомірності дій та прийнятого рішення відповідач зазначає у відзиві.

Відповідно до ч.ч. 2, 8 ст. 79 КАС України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обгрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В свою чергу ОСОБА_1 , всупереч вищезазначеним вимогам законодавства, а ні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, так і при поданні позовної заяви до суду доказів на підтвердження факту неможливості зупинити транспортний засіб у місці визначеному п. 8.10 ПДР, не надав. На відеозаписі вбачається, що попереду автомобіля позивача рухався інший автомобіль, тобто необхідності прискорювати швидкість і скорочувати дистанцію на перехресті у позивача не було, оскільки могла бути створена аварійна ситуація у разі екстреного гальмування автомобіля, який їхав попереду. Аналогічно видно, що позаду позивача автомобілів на короткій дистанції не було, тому небезпеки у випадку екстреного гальмування позивачем не виникло б.

Окрім того, згідно із п. 8.7.3 в) ПДР, зелений миготливий сигнал світлофора дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Тобто, жовтому сигналу світлофора передує зелений миготливий сигнал, який попереджає про його наступне увімкнення.

Пунктом 8.7.3 ґ) ПДР визначено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Нормами п. 2.3 б) ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Із вищезазначеного слідує, що ОСОБА_1 під`їжджаючи до світлофору на перехресті вулиць Надпільна та О.Дашкевича в м. Черкаси повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, при увімкнені зеленого миготливого сигналу, який передує жовтому, врахувати технічний стан транспортного засобу та розрахувати можливість зупинки у місці, визначеному п.8.10 ПДР при увімкнені жовтого сигналу світлофора.

Однак, позивач вищезазначених вимог ПДР не виконав, та доказів про неможливість зупинитися у визначеному ПДР місці при проїзді перехрестя, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та при подачі позовної заяви до суду не надав, отже зазначені відомості є неналежними обґрунтуваннями позовної заяви та в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивачу в процесі розгляду справи про вчинене ним адміністративне правопорушення було надано для ознайомлення відеозапис із зафіксованим правопорушенням, який згідно ст.251 КУпАП та 252 КУпАП був прийнятий та оцінений поліцейським, як належний та допустимий доказ на підставі якого правомірно винесено постанову по справі.

Жодних заяв та клопотань під час розгляду справи від позивача не надходило.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що інспектор діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування.?

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи та винесення постанови постанову серії АЕВ № 1400708 від 06.08.2019, оскільки міститься логічний виклад обставин вчиненого правопорушення, зокрема у ній зазначено, коли, де і ким вчинено правопорушення, викладено суть його вчинення, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КпАП України, що свідчить про те, що оскаржувана постанова є законною та порушень з боку інспектора патрульної поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не вбачає. При цьому, суд виходить з того, що відповідач під час виявлення, фіксування правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Тому, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. 5, 6, 8-10, 73-78, 241-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Черкаси Головного управління Національної поліції в Черкаській області, інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Черкаси Головного управління Національної поліції в Черкаської області Дахно Івана Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів.

Головуючий