Справа № 554/4805/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 р.Справа № 554/4805/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Сольоної Аліни Юріївни на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 30.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Микитенко В.М., вул. Навроцького, 5, м. Полтава, Полтавська, 36002, повний текст складено 30.07.19 року по справі № 554/4805/19

за позовом Адвоката Бибик Володимира Анатолійовича в інтересах позивача ОСОБА_1

до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Сольоної Аліни Юріївни

про скасування постанови №П-30-19 від 20.05.2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8517 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Бибик Володимир Анатолійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави із адміністративним позовом до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту держаної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Сольоної Аліни Юріївни, в якому просив суд скасувати постанову №П-30-19 від 20.05.2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8517 грн., як незаконну.

Зазначив, що з метою енергозбереження тепла в квартирі позивач у березні 2019 року звернувся до ФОП ОСОБА_2 з приводу проведення оздоблювальних робіт балкону до квартири АДРЕСА_1 . Згідно з договором від 20.03.2019 року ним було замовлено послуги з приводу обшивки і засклення балкону профілем WDS-400, колір білий, заповнення - НІ-16-Н. У зв`язку з цим, останній не вчиняв жодних дій щодо проведення капітального будівництва із втручанням в несучі конструкції будинку.

30 липня 2019 року позов адвоката Бибика Володимира Анатолійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 - задоволено повністю.

Постанову №П-30-19 від 20.05.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 96 КУпАП визнано протиправною та скасовано, а провадження у справі закрито.

Відповідач, не погодившись із зазначеною постановою подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції порушив при прийнятті рішення норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання по суті. Посилаючись на викладені доводи, вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 - 13.12.2018 року (а.с.20).

За зазначеною адресою головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Сольоною А.Ю. проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, результати якої оформлені протоколом про адміністративне правопорушення №П-34-19 та актом перевірки від 20.05.2019 року (а.с. 9-10, 11-18).

Постановою П-30-19 від 20.05.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено стягнення у виді штрафу в сумі 8517 грн. за виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 за рахунок розширення існуючого балкону на четвертому поверсі житлового будинку по АДРЕСА_3 , без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), чим порушив вимоги п.1 ч,1, ч.7 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.96 КУпАП (а.с.7-8)

Не погодившись із накладеним адміністративним стягненням у вигляді штрафу у розмірі 8517 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом про скасування постанову №П-30-19 від 20.05.2019 року.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив наявності порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, посилаючись на норми «Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» затвердженого постановою КМУ від 06.04.1995 року №244.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно- будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно абзаців 5, 6 частини 1 статті 41 Закону № 3038-V1, пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року (далі по тексту Порядок № 553) в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Пунктом 16 Порядку N 553 передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Відповідно до пункту 18 Порядку N 553 керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акту. Один примірник акту перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

Завірена належним чином копія акту, складеного посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами проведеної на об`єкті будівництва перевірки, щодо невиконання приписів, виданих органом державного архітектурно-будівельного контролю генеральному підряднику (підряднику), стосовно порушень вимог нормативно-правових актів, будівельних норм та нормативних документів у сфері містобудівної діяльності, затверджених проектних рішень під час будівництва об`єктів та/або зупинення підготовчих та будівельних робіт надсилається до апарату Держархбудінспекції як органу ліцензування для прийняття відповідного рішення.

Якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акту.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акту та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням (пункт 21 Порядку N 533).

Із системного аналізу наведених правових норм можна дійти до висновку про те, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акту перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Перевірка проводиться у присутності суб`єкта містобудівної діяльності або його представника. При цьому, копії акту перевірки та припису мають бути вручені суб`єкту містобудівної діяльності, а у разі відмови останніх від їх отримання, у відповідних документах робиться відмітка про відмову від підпису та надсилаються рекомендованим листом з повідомленням.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі NN 810/3517/17, від 22 жовтня 2018 року у справі N 153/876/17.

Як пояснив представник відповідача перевірка позивача проводилась позапланова. В якості підстави для проведення перевірки посилалась на заяву громадянки ОСОБА_3 ,( сусідка , яка проживає поверхом нижче) від 25.04.2019 року за № 1016-1.30/4/118 ( а.с. 42).

Позивач не заперечував, що був присутнім під час перевірки, не заперечував, що ремонт балкону був здійснений на його замовлення, останньому вручений акт перевірки , протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, порушень щодо проведення перевірки судом не встановлено.

Як на підставу позову ОСОБА_4 посилався на відсутність факту правопорушення, оскільки він не вчиняв жодних дій щодо проведення капітального будівництва із втручанням в несучі конструкції будинку, тому його дії не підпадають під формулювання - самочинне будівництво ( ст. 376 ЦК України).

Відповідно до п. 3.21 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Згідно ст. ст. 4, 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», абзацу 2 п. 1 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, будівництво ( будівельні роботи) - це роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

З огляду на вищезазначене, реконструкція це вид будівельних робіт.

Пунктом 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», встановлено, що при проектуванні реконструкції житлових будинків допускається зміна їх фасадів, яка повинна носити системний характер, єдиний для всього будинку, а також улаштування вхідних груб до вбудованих ( прибудованих) приміщень тільки за архітектурно-планувальними завданнями.

Проте, заборонено при проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир улаштування нових і розширення існуючих балконів і лоджій.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорту та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України; 2) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значним (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу довкілля».

В ході перевірки було встановлено, що в результаті будівельних робіт змінено геометричні розміри балкону (в сторону збільшення розміру) квартири АДРЕСА_1 , що належить позивачу на праві власності. Будівельні роботи на замовлення позивача виконуються за відсутності документу, який надає право на виконання будівельних робіт, а саме, дозволу на виконання будівельних робіт, або повідомлення про їх початок.

Відповідно до частини 5 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) тягнуть за собою накладення штрафу від тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що в діях позивача є склад правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП.

Доводи позивача про те, що відповідно до Постанови Кабінету міністрів України № 406 від 07.06.2017 року «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» заміна існуючих заповнень віконних, балконних та дверних блоків не потребує отримання дозволів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в результаті будівельних робіт змінені геометричні розміри балкону.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено процедуру притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбачену Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 244 від 6 квітня 1995 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно пункту 1 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 244 від 6 квітня 1995 року, цей порядок визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Відповідно до преамбули Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», вказаний Закон встановлює відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (суб`єктів містобудівної діяльності) за порушення у сфері містобудівної діяльності.

Як вбачається з постанови № П-30-19 від 20.05.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, позивача , як фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративне правопорушення, а не згідно Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення в органах, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідачем порушено процедуру притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбачену Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 244 від 6 квітня 1995 року.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи в ході проведення перевірки та розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач від надання пояснень відмовився, про що в акті перевірки та протоколі про адміністративне правопорушення № П-34-19 від 20.05.2019 року була зроблена відповідна відмітка.

Відповідно до ст. 244-6 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення. Пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушення законодавства під час планування та забудови територій та невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю ( статті 96, 96-1 ( крім частини третьої - п`ятої), частини першої та другої статті 188-42).

Від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі - щодо об`єктів, розташованих на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, за межами населених пунктів та в межах населених пунктів, в яких не утворено органів державного архітектурно-будівельного контролю ( статті 96, 96-1 ( крім частини третьої - п`ятої), частини першої та другої статті 188-42).

Оскаржувана постанова прийнята головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, тобто у відповідності до вимог законодавства вищезазначеного законодавства.

З приводу порушення відповідачем принципу безсторонності при прийнятті рішення, колегія суддів, колегія суддів вказує на те, що під час проведення перевірки та розгляду справи про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився, про що у акті перевірки та протоколі про адміністративне правопорушення № П-34-19 від 20.05.2019 року зроблена відповідна відмітка.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення №П-34-19 від 20.05.2019 містить пояснення позивача, в яких він зазначив, від надання пояснень відмовляється, та просить розглянути справу 20.05.2019 року (а.с.9).

Як встановлено судом, 20.05.2019 року відбувся розгляд справи за участі гр. ОСОБА_1 , за результатами якої і було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № П-30-19 від 20.05.2019 року.

Отже, колегія суддів не вбачає в діях відповідача будь-якої упередженості або заінтересованості.

Таким чином, порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не знайшло свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене, вимоги ч. 2 ст. 2 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог адвоката Бибик В.А. в інтересах позивача ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Сольоної Аліни Юріївни задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 30.07.2019 року по справі № 554/4805/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог Адвоката Бибик Володимира Анатолійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу № 2 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Сольоної Аліни Юріївни про скасування постанови №П-30-19 від 20.05.2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8517 грн. та закриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 18.09.2019 року