Справа № 448/609/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8995/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Матковської З.М.,

при секретарі судового засідання: Дроздовській Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 11 квітня 2019 року (суддя- Білоус Ю.Б., ухвалене в м. Мостиська о 16:26, повний текст складено 16.04.2019р.) у справі № 448/609/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Заступник начальника Львівської митниці ДФС Борисов Юрій Олексійович про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Львівської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Заступник начальника Львівської митниці ДФС Борисов Юрій Олексійович в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС Борисова Юрія Олексійовича від 28.09.2016року у справі про порушення митних правил №3740/20908/16 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 8500 гривень.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 11 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду Львівська митниця ДФС оскаржила його подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з`ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на доведеність вини позивача у вчиненні порушення митних правил. Зазначає, що позивач перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше ніж на 10 діб. Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що доказами не підтверджено, що саме позивач ввіз на митну територію України автомобіль AUDI A6 VIN № НОМЕР_1 , реєстр.номер НОМЕР_2 , оскільки встановлення факту ввезення вищезазначеного автомобіля підтверджується базою даних «Інспектор» та ЄАІС ДФС.

Сторони будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились та явки представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2016 року державним інспектором ВМО №4 м/п «Краковець» Львівської митниці ДФС Бойко О.В. складено протокол про порушення митних правил №3740/20908/16, відповідно до якого встановлено, що в ході перевірки баз даних ЄАІС ДФС України встановлено, що 20.12.2015року близько 02.49год. через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС, каналом позначеним символом зеленого кольору («зелений коридор») громадянка України ОСОБА_1 ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «AUDI A6» VIN № НОМЕР_1 , реєстр.номер НОМЕР_2 , в митному режимі «транзит». Згідно даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 29.08.2016року не вивозився та у інший митний режим згідно нормами чинного законодавства не поміщений. Станом на 29.08.2016року відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було. Даним протоколом констатовано, що гр. ОСОБА_1 перевищила встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів, транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до митного органу призначення більше ніж на 10 діб і її дії кваліфіковано за ч.3 ст.470 МК України.

28.09.2016 року на підставі вищевказаного протоколу в.о.заступника начальника Львівської митниці ДФС Борисовим Ю.О. винесено оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил №3740/20908/16, якою позивача ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500 гривень.

Як вбачається із матеріалів справи, спірна постанова про порушення митних правил була винесена лише на підставі відомостей взятих з баз даних ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМС України, а саме щодо ввезення 20.12.2015року позивачем автомобіля марки «AUDI A6» VIN № НОМЕР_1 , реєстр.номер НОМЕР_2 , на митну територію України в режимі «транзит» та відсутності інформації про вивезення нею за межі митної території України вищевказаного автомобіля станом на 29.08.2016року.

ОСОБА_1 не погоджуючись з вказаною постановою, звернулася в суд з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зробив висновок, що протиправність дій позивача та наявність в його діях складу порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, відповідачем не доведені.

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

Статтею 90 МК України передбачено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

В пункті 57 частини 1 статті 4 МК України закріплено визначення поняття «товари», якими є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Відповідно до частини 1 статті 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 95 МК України строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до частини 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил згідно з пунктом 1 частини 1 статті 491 МК України є підставою для порушення справи про порушення митних правил.

Частиною 1 статті 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику

За змістом частини 1 статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно з пунктом 3 розділу 1 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби від 17.11.2005 № 1118 (далі Правила № 1118) транспортний засіб для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою.

Відповідно до пункту 7 розділу 1 Правил №1118 власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії, крім іншого, документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Пунктом 9 розділу 1 Правил № 1118 передбачено, що транспортний засіб, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження), не підлягає пропуску через митний кордон України.

Проте, зазначені норми Правил № 1118 залишились поза увагою відповідача, та відповідач жодних документів щодо наявності у позивачки права власності або користування (у тому числі з правом розпорядження) на спірний транспортний засіб та уповноваження інших осіб на пред`явлення нею автомобіля для здійснення митного контролю і митного оформлення не надав.

Крім цього, п. 7 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженоїпостановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 451визначено, що митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів у пунктах пропуску здійснюється, зокрема, шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до законодавства надаються митним органам під час переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених норм законодавства слід зробити висновок, що при ввезенні громадянами на митну територію України транспортних засобів в режимі транзит, такий громадянин зобов`язаний надати, а працівник митному органу зобов`язаний вимагати надання оригіналів та ксерокопії документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних документів на транспортний засіб.

З огляду на те, що матеріали справи не містять достатніх належних і допустимих доказів того, що саме позивач здійснила ввезення на митну територію України вказаного вище транспортного засобу, правильним є висновки суду першої інстанції про протиправність накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 17 жовтня 2018 року в справі № 166/722/17.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Мостиського районного суду Львівської області від 11 квітня 2019 року у справі №448/609/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 20.09.2019р.