Справа № 400/2737/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2737/18
Головуючий в 1 інстанції: Фульга А. П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року (м. Миколаїв, дата складання повного тексту рішення 04.01.2019р.) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправно бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
07.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання йому, як підполковнику запасу, на його заяву від 02.10.2018 року відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996р. №393/96-В копії довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії з 14.10.2016 року та грошового атестату, виданого Військовою частиною НОМЕР_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути його заяву від 02.10.2018 року про надання йому, відповідно до Закону України «Про звернення громадян», копії довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії з 14.10.2016 року та копії грошового атестату, виданого Військовою частиною НОМЕР_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 надати йому, згідно заяви від 02.10.2018 року, відповідно Закону України «Про звернення громадян», копію довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії з 14.10.2018 року та копії грошового атестату виданого Військовою частиною НОМЕР_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення йому пенсії та виплати пенсії з 14.10.2016 року з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції та індексації, відповідно витягу з роздавальних відомостей грошового забезпечення за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/905/ПС, витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/904/ПС/1 та довідки про сплату єдиного соціального внеску за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/904/ПС/2, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути його заяву від 02.10.2018 року про проведення перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення пенсії з 14.10.2016 року з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції та індексації, відповідно витягу з роздавальних відомостей грошового забезпечення за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/905/ПС, витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/904/ПС/1 та довідки про сплату єдиного соціального внеску за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/904/ПС/2, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- зобов`язати відповідача надати ГУ ПФУ в Миколаївській області інформацію про його грошове забезпечення, для цілей перерахунку призначення пенсії з 14.10.2016 року відповідно витягу з роздавальних відомостей грошового забезпечення за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/905/ПС, витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/904/ПС/1 та довідки про сплату єдиного соціального внеску за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/904/ПС/2, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачем було протиправно відмовлено йому у перерахунку грошового забезпечення для призначення пенсії з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції та індексації, чим порушив його право на соціальний захист.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суд від 04 січня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Миколаївського ОВК щодо ненадання на заяву від 02.10.2018 року відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР підполковнику запису ОСОБА_1 копії довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 з 14.10.2016 року. Зобов`язано Миколаївський ОВК повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.10.2018 року про надання йому відповідно до Закону України «Про звернення громадян» копії довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 з 14.10.2016 року. Зобов`язано Миколаївський ОВК надати ОСОБА_1 , згідно його заяви від 02.10.2018 року відповідно Закону України «Про звернення громадян» копію довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 з 14.10.2018 року. Визнано протиправною бездіяльність Миколаївського ОВК щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення йому пенсії з 14.10.2016 року з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції та індексації, відповідно витягу з роздавальних відомостей грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/905/ПС, витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/904/ПС/1 та довідки про сплату єдиного соціального внеску ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/904/ПС/2, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Зобов`язано Миколаївський ОВК повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.10.2018 року про проведення перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення йому пенсії з 14.10.2016 року з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції та індексації, відповідно витягу з роздавальних відомостей грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/905/ПС, витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/904/ПС/1 та довідки про сплату єдиного соціального внеску ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/904/ПС/2, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Зобов`язано Миколаївський ОВК надати ГУ ПФУ в Миколаївській області інформацію про грошове забезпечення ОСОБА_1 , для цілей перерахунку призначення ОСОБА_1 пенсії з 14.10.2016 року з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції та індексації, відповідно витягу з роздавальних відомостей грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/905/ПС, витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/904/ПС/1 та довідки про сплату єдиного соціального внеску ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/904/ПС/2, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 29.01.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення було грубо порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.01.2019 року та прийняти нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволені усіх позовних вимог.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх належних підстав для її часткового задоволення.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 з 14.10.2016 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII.

02.10.2018 року позивач звернувся до Миколаївського ОВК з заявою (зареєстрованої 03.10.2018 року за вх.№Н-200), в якій просив провести йому перерахунок розміру грошового забезпечення для призначення пенсії з 14.10.2016 року з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції та індексації, відповідно витягу з роздавальних відомостей грошового забезпечення за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/905/ПС, витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/904/ПС/1 та довідки про сплату єдиного соціального внеску ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/904/ПС/2, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до грошового атестату позивача Форми №2 серії ЗУ№139020, виданого військовою частиною НОМЕР_1 13.10.2016 року, витягів з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 у військовій частини НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/905/ПС, №350/174/308/904/ПС/1 йому було виплачено грошове забезпечення з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за безпосередню участь в АТО, та з яких, в свою чергу було, сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Однак, 16.10.2018 року Миколаївський ОВК своїм листом №12/6391 відмовив у задоволенні вказаної заяви позивача про проведення перерахунку грошового забезпечення для призначення пенсії, посилаючись на те, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, щомісячна додаткова грошова винагорода, винагороди за безпосередню участь в АТО та індексація не мають постійного характеру та не передбачені Постановою КМУ №1294.

Не погоджуючись з такими діями, бездіяльністю та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірного рішення відповідача.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може повністю погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх лише частково обґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до абз.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Як слідує зі змісту вимог ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до приписів ч.ч.2,3 ст.9 вказаного Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

- посадовий оклад;

- оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України №2011, пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, ч.3 ст.43 Закону України №2262 передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.7 Постанови КМ України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992р. №393, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон України №2262, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт же сплати з цих виплат єдиного внеску, не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного ст.43 Закону України №2262, який є вичерпним.

Так, як встановлено судовою колегією з матеріалів справи та вже зазначалося вище, позивач ОСОБА_1 02.10.2018 року звернувся до відповідача для отримання копії довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції та індексації, та отримав спірну відмову Миколаївського ОВК від 16.10.2018 року №12/6391.

При цьому, слід зазначити, що як видно з матеріалів справи та спірної відповіді відповідача №12/6391, позивачу фактично так і не було надано на його заяву від 02.10.2018 року запитувані ним копії довідок про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії з 14.10.2016 року та грошового атестату, виданого Військовою частиною НОМЕР_1 .

Також, з урахуванням зазначених вище норм, судова колегія приходить до висновку, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомоги для вирішення соціально-побутових питань, т.б. виплати, які здійснювались не щомісячно, не входять до встановленого ч.3 ст.43 Закону України №2262-ХІІ вичерпного переліку видів грошового забезпечення, а отже відсутні і належні підстави для розрахунку розміру грошового забезпечення для призначення пенсії позивача з урахуванням цих одноразових виплат.

Також, при цьому, одночасно необхідно зазначити й про те, що аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах вже неодноразово була висловлена Верховним Судом, зокрема, постановою Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року по справі №522/2738/17 та постановами Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі №522/11262/16-а, від 13.03.2019 року у справі №758/12628/16-а, від 19.03.2019 року у справі №727/5754/16-а, від 26.04.2019 року у справі №734/1066/16-а.

Апеляційний суд не вбачає підстав для відступу від такої правової позиції.

Що ж стосується щомісячної додаткової грошової винагороди, то судова колегія зазначає, що судом 1-ї інстанції було вірно встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010р. №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій», відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013р. №161, встановлено для військовослужбовців Збройних Сил України щомісячний додатковий вид грошового забезпечення - щомісячну додаткову грошову винагороду.

Постійний характер цієї допомоги безпосередньо визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року №161.

Так, граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої п.1 Постанови КМУ №889, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення (п.2 вказаної постанови).

Як встановлено судами обох інстанцій, позивач під час проходження служби з жовтня 2014 року по жовтень 2016 року кожного місяця отримував щомісячні додаткові грошові винагороди, з яких, до того ж, нараховані і сплачені страхові внески, що підтверджується витягом з роздавальних відомостей грошового забезпечення за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/905/ПС (а.с.23) та довідкою про сплату єдиного соціального внеску за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у Військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/904/ПС/2, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.21).

Таким чином, оскільки позивач під час проходження служби кожного місяця з жовтня 2014 року по жовтень 2016 року отримував щомісячні додаткові грошові винагороди, з яких нараховані і сплачені страхові внески, то, відповідно, вказані допомоги носили системний характер, і це дає підстави для включення їх до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Далі, щодо винагороди за участь в антитерористичній операції, колегія суддів зазначає, що її виплата врегульована Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 року №158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету», постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 року №24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» та прийнятим на її виконання «Порядком та умовами виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду» (затв. наказом Міністерства оборони України №49).

Аналіз наведених нормативно-правових актів свідчить про те, що винагорода за участь в антитерористичній операції є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній.

При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва).

Тобто, така виплата теж не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції, так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира.

Таким чином, винагорода за участь в антитерористичній операції не має систематичного характеру, є тимчасовою виплатою для тих військовослужбовців, які залучені до участі у ній, вона залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, у зв`язку з чим, така винагорода не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до ст.43 Закону №2262-ХІІ.

При цьому, одночасно слід зазначити, що аналогічна правова позиція щодо відсутності підстав для включення до складу грошового забезпечення винагороди за участь в антитерористичній операції була висловлена і Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.04.2019 року (справа №431/703/17) та від 12.09.2019 року (справа №235/6160/16-а).

Далі, з приводу п/вимог про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації, колегія суддів зазначає наступне.

Так, статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (ч.2 ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).
У відповідності до ст.9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Так, згідно ст.1 вказаного Закону, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Як передбачено ст.2 цього Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Таким чином, оскільки індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум, для розрахунку пенсії військовослужбовцям.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція застосована у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі №638/9697/17, від 15.04.2019 року у справі №522/9659/16-а, від 21.08.2019 року у справі №344/9530/16-а.

Отже, враховуючи вищезазначене, судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги в частині не проведення позивачу перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення позивачу пенсії та виплати пенсії з 14.10.2016 року з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції задоволенню не підлягають.

Разом з тим, з аналізу вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку, що по справі наявні усі законні підстави для задоволення позовних вимог в іншій частині, т.б. щодо проведення перерахунку розміру грошового забезпечення з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації.

Крім того, судова колегія додатково звертає увагу й на те, що як зазначалось вище, відповідно до абз.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач, серед іншого, фактично просить зобов`язати Миколаївський ОВК повторно розглянути його заяву від 02.10.2018 року та надати йому відповідні копії довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії з 14.10.2016 року та грошового атестату виданого Військовою частиною НОМЕР_1 , а також надати до ГУ ПФУ в Миколаївській області інформацію про його грошове забезпечення, для цілей перерахунку призначення пенсії з 14.10.2016 року.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що вимоги щодо зобов`язання відповідача надати відповідні довідки як позивачу так і пенсійному органу, фактично поглинає вимогу про зобов`язання повторного розгляду заяви позивача від 02.10.2018 року, а тому, відповідно, додаткового зазначення в судовому рішенні не потребує.

Стосовно заявленого позивачем клопотання про допущення негайного виконання рішення суду відповідно до ч.2 ст.371 КАС України, судова колегія погоджується з висновками суду 1-ї інстанції і також зазначає, що відповідно до п.1 ч.2 ст.371 КАС України, суд який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні суду звернути до негайного виконання рішення: у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Враховуючи, що в даному випадку не ухвалено рішення про стягнення певних сум з відповідача, відсутні підстави для звернення до негайного виконання цього рішення суду.

Також, стосовно вимог позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом термін з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено ст.382 КАС України, то судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає, що остання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Дійсно, як вбачається зі змісту приписів ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Разом з тим, з аналізу вищезазначеної норми процесуального закону слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення фактично є правом суду, а не обов`язком і, в свою чергу, має застосовуватися у виключних випадках, зокрема, коли судове рішення тривалий час умисно (т.б. без поважних причин) взагалі ніяким чином не виконується.

Позивач же в своїй позовній заяві не навів жодного обґрунтування про необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, у зв`язку з чим, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність на той час необхідності у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції було не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, до того ж, висновки суду частково не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення має право скасувати його повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також в зв`язку із тим, що деякі висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, у відповідності до п.п.1,3,4 ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати судове рішення суду 1-ї інстанції та прийняти нове - про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,329,382 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання на заяву від 02.10.2018 року відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР підполковнику запису ОСОБА_1 копії довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 з 14.10.2016 року та копії грошового атестату ОСОБА_1 , виданого військовою частиною НОМЕР_1 .

Зобов`язати Миколаївський обласний військовий комісаріат надати ОСОБА_1 , згідно його заяви від 02.10.2018 року, відповідно Закону України «Про звернення громадян», копію довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 з 14.10.2018 року та копії грошового атестату ОСОБА_1 , виданого військовою частиною НОМЕР_1 .

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення йому пенсії з 14.10.2016 року з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації, відповідно витягу з роздавальних відомостей грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/905/ПС та довідки про сплату єдиного соціального внеску ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/904/ПС/2, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зобов`язати Миколаївський обласний військовий комісаріат надати Головному управлінню ПФУ в Миколаївській області інформацію про грошове забезпечення ОСОБА_1 , для цілей перерахунку призначення ОСОБА_1 пенсії з 14.10.2016 року з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації, відповідно витягу з роздавальних відомостей грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/905/ПС та довідки про сплату єдиного соціального внеску ОСОБА_1 за період з 01.10.2014 року по 13.10.2016 року у військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року №350/174/308/904/ПС/2, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 23.09.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло