Справа № 545/1998/19
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/1998/19
Провадження № 2-а/545/78/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Потетій А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектоа роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Олефіренко Олексія Сергійовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського районного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Інспектоа роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Олефіренко Олексія Сергійовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови, посилаючись на те, що 31 липня 2019 року приблизно о 8 год. 30 хв. на вул. Івана Мазепи у м. Полтаві транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , у якому позивач перебував на пасажирському місці, був зупинений працівниками патрульної поліції. Підставою для зупинки вказаного автомобіля за словами поліцейських стало те, що даний транспортний засіб перетнув лінію дорожньої розмітки 1.11, яка поділяє транспортні потоки протилежних та попутних напрямків.

Разом з позивачем в автомобілі Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 перебувала ОСОБА_2 (власник транспортного засобу), яка безпосередньо керувала транспортним засобом, але після зупинки автомобіля працівниками поліції з метою пошуку документів на транспортний засіб перемістилася на заднє пасажирське сидіння, внаслідок чого поліцейськими був зроблений помилковий висновок про те, що автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 на момент зупинки керував ОСОБА_1 .

Після цього, незважаючи на надані пояснення про те, що транспортним засобом керувала ОСОБА_2 , працівниками поліції було направлено мені вимогу пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У зв`язку з відмовою позивача надати страховий поліс на незаконну вимогу поліцейського та встановленням факту позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Олефіренко Олексієм Сергійовичем було вирішено здійснити одночасний розгляд справ про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Бажаючи скористатися послугами адвоката для захисту моїх прав, перед розглядом справ про адміністративні правопорушення позивач висловив Відповідачу прохання зачекати декілька хвилин для надання можливості його адвокату прибути на місце розгляду справ, однак отримав відмову, після чого інспектор ОСОБА_3 на місці зупинки транспортного засобу розпочав розгляд справ про нібито вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КУпАП.

За результатами формального розгляду справ, під час якого Відповідачем до матеріалів не були долучені пояснення ОСОБА_2 та інші докази, що надавались позивачем, інспектором було винесено постанову серії ДП18 № 668688 від 31.07.2019 у справі про адміністративне правопорушення, згідно із змістом якої, ОСОБА_1 «Керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 31.07.2019 о 08 год. 12 хв. в м. Полтава, вул. Великотирнівська, 7, перетнув лінію дорожньої розмітки 1.11, яка поділяє транспортні потоки протилежних та попутних напрямків, а також не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, а також керував ТЗ будучи позбавленим права керування таким ТЗ, чим порушив п.п. 8.5., 2.1. ПДР України, ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КУпАП», та прийнято рішення застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вважає, що постанова серії ДП18 № 668688 від 31.07.2019 є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки Відповідачем всупереч вимогам ст. ст. 245, 280 КУпАП при її винесенні не було належним чином з`ясовано чи були вчинені адміністративні правопорушення, чи наявна вина позивача у їх вчиненні, на підтвердження чого може навести наступні аргументи.

Відмова Відповідача у задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо надання часу для отримання юридичної допомоги адвоката та відкладення розгляду справи, а також щодо долучення до матеріалів справи пояснень ОСОБА_2 призвели до порушення його процесуальних прав, як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Підставою для зупинки транспортного засобу було те, що автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 нібито перетнув лінію дорожньої розмітки 1.11, яка поділяє транспортні потоки протилежних та попутних напрямків, чим на думку Відповідача водій вказаного автомобіля порушив п. 8.5 ПДР.

Відповідно до п. 8.5 ПДР дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Згідно із п. 1 розділу 34 ПДР горизонтальна розмітка має таке значення: 1.11 - поділяє транспортні потоки протилежних або попутних напрямків на ділянках доріг, де перестроювання дозволено лише з однієї смуги; позначає місця, призначені для розвороту, в`їзду і виїзду з майданчиків для стоянки тощо, де рух дозволено лише в один бік.

Положення п. 8.5 ПДР не встановлюють правил руху по дорожній розмітці 1.11, такі правила визначені у п. 1 розділу 34 ПДР, тому посилання Відповідача на порушення ним п. 8.5 ПДР є безпідставними.

Згідно із положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На вимогу надати докази вчинення такого правопорушення Відповідач надав лише відеозапис з реєстратора, який не дозволяв встановити марку, модель, номерний знак та особу водія транспортного засобу, що допустив вказане порушення ПДР, внаслідок чого такий доказ не може бути належним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідачу неодноразово наголошувалося, що керування автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 здійснювала ОСОБА_2 , яка особисто підтверджувала дану обставину, однак будь-які пояснення у неї працівниками поліції не відбирались, залучати пояснення ОСОБА_2 до матеріалів справи інспектор відмовився, не надавши будь-якого обґрунтування причин неврахування таких пояснень.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є виключно особи, які здійснювали керування транспортним засобом,

Зважаючи на ту обставину, що позивач не керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Щодо нібито вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дійсно, постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2018 по справі № 203/49/18 позивача було позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, однак вказана постанова суду набрала законної сили 20.02.2018, тому строк позбавлення права керування транспортними засобами на момент винесення оскаржуваної постанови закінчився.

Крім цього, відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП може наставати виключно для осіб, які здійснюючи керування транспортним засобом були позбавлені права керування транспортними засобами, а з урахування того, що автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 позивач не керував, тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, зважаючи на викладені обставини, постанова серії ДП18 № 668688 від 31.07.2019 є протиправною та підлягає скасуванню у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явився, від його представника на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позов підтримав та прохав задовольнити.

Відповідач- ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, викликався належним чином, надав до суду відзив на позов, в якому прохав в задоволенні позову відмовити та справу розглянути у його відсутність.

Представник третьої особи- Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українив судове засідання не з`явився, викликався належним чином, надав до суду заяву, в якій прохав в задоволенні позову відмовити та справу розглянути у його відсутність.

На підставі викладеного суд вирішив провести розгляд справи у письмовому провадженні відповідно до вимог ст.. 205 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що в постанові ДП18 № 668688 від 31.07.2019 у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором роти №4 БУПП в Полтавській області ДПП Олефіренко О.С. зазначено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 31.07.2019 о 08 год. 12 хв. в м. Полтава, вул. Великотирнівська, 7, перетнув лінію дорожньої розмітки 1.11, яка поділяє транспортні потоки протилежних та попутних напрямків, а також не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, а також керував ТЗ будучи позбавленим права керування таким ТЗ, чим порушив п.п. 8.5., 2.1. ПДР України, ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень .

Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.25 КАС України - адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 8 Закону України «Про національну поліцію» вказує, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 18 цього ж Закону поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини, та інше.

У відповідності до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, у відповідності до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото та кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У статті 252 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Так відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами 1 та 2 ст.258, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

ч.3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. ч.3 ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст.283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст..283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Так опис обставин встановлених під час розгляду справи в контексті ст.. 256 КУпАП слід розуміти, як місце , час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853: «Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка».

Зазначена постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При винесенні оскаржуваної постанови цього зроблено не було, та посадовою особою, яка винесла постанову, вимоги закону не враховані.

Як вбачається з матеріалів справи, на позивача накладено стягнення за порушення ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме за порушення п.п. 8.5., 2.1. ПДР України, ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», тобто за перетин лінію дорожньої розмітки 1.11, яка поділяє транспортні потоки протилежних та попутних напрямків, а також не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, а також керував ТЗ будучи позбавленим права керування таким ТЗ, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, однак з наданого відеозапису не можливо встановити марку, модель, номерний знак та особу водія транспортного засобу, що допустив вказане порушення ПДР, внаслідок чого такий доказ не може бути належним доказом вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення.

Також при подальшому під`їзді співробітників поліції до транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 за адресою м.Полтава ,вул..І.Мазепи 49 з нагрудної камери співробітника поліції видно як позивач знаходиться на передньому пасажирському сидінні автомобіля та в подальших поясненнях вказує на те, що автомобілем керувала власниця ОСОБА_2 , яка також, як встановлено з відеозапису наданого відповідачем, перебувала в даному автомобілі та надавала для огляду співробітникам поліції документи та відповідні пояснення.

Також з відеозапису видно , що позивач бажає скористатися послугами захисника але таке законне право забезпечено відповідачем не було.

Відповідно до ст.77 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення а оскаржувана постанова до скасування як незаконна із закриттям провадження у справі у відповідності до вимог ст..247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 77, 241-246 КАС України , ст..ст. 122 ч.1,126, 247, 259-263, 283 Кодексу про адміністративні правопорушення України, Законом України «Про Національну поліцію» , Конституцією України, суд,-

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 № 668688 від 31.07.2019 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : А.Г.Потетій