Справа № 826/13469/17
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Лещенко В.С.

розглянувши у судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2019 року (повний текст рішення складено 04.07.2019 у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року позивач, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України", звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 14.07.2017 №, №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини справи.

Апелянт вказує, що висновки суду першої інстанції, що для надання послуг за договором , укладеним з ТОВ «КК Атлас`в обов`язковому порядку необхідно отримання перепусток, є помилковими, оскільки послуги за договором від 26.11.2014 № 263-В-ЮЖФ-14 надавалися як на території Адміністрації морського порту «Южний», що є режимною територією (отримання перепусток на режимну територію є обов`язковим), та на території санаторію-профілакторію «Портовик», яка не є режимною територією, а тому при наданні послуг на зазначеному об`єкті отримання перепусток не вимагається. В той же час, чинне законодавство не встановлює обов`язку замовника контролювати процес надання послуг, коли і безпосередньо ким із працівників (чи залучених осіб) надаються такі послуг. Щодо невідповідності обсягів роботи кошторисним нормам, апелянт вказує, що вимоги про повну відповідність нормативних витрат труда за Актами приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ -2в) фактично відпрацьованому робочому часу є помилковими.

Також, апелянт вказує, що надані відповідачем на підтвердження правомірності висновків Акту перевірки щодо правовідносин позивача з ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" висновки судово-економічної експертизи від 10.11.2017 № 15550/17-45, вирок Приморського районного суду м.Одеси від 22.06.2018 №522/9070/18 та судові рішення про визнання недійсними договорів, укладених позивачем з ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" від 03.08.2015 № 66-В-АМПУ-15 та від 11.03.2016 № 14-В-АМПУ-16, не є належними доказами в розумінні ст.73 КАС України.

На думку апелянта, висновки судово-економічної експертизи від 10.11.2017 № 15550/17-45 базується на дослідженні формування ціни договору, а саме імпортної складової вартості послуг з експлуатаційного днопоглиблення (оренда суден та мобілізація до місця надання послуг) та взагалі не стосується питань, що досліджувалися при проведенні документальної планової виїзної перевірки, зокрема, рівня заповнення трюмів при днопоглибленні.

Щодо вироку Приморського районного суду м.Одеси від 22.06.2018 №522/9070/18, то апелянт вказує, що таким підтверджується факт притягнення до кримінальної відповідальності громадянки ОСОБА_1 за ч.3,4 ст.358 Кримінального кодексу України (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, їх збут, використання підроблених документів), яка не перебуває та ніколи раніше не перебувала в трудових відносинах з позивачем, а дії за які вона притягнута до відповідальності, ніяким чином не пов`язані з визначенням вартості послуг з експлуатаційного днопоглиблення.

Також апелянт вказував щодо судових рішень про визнання недійсними договорів, укладених позивачем з ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" від 03.08.2015 № 66-В-АМПУ-15 та від 11.03.2016 № 14-В-АМПУ-16, вказані договори визнані недійсними і зв`язку із порушенням переддоговірної процедури їх укладення, а саме Закону України «Про здійснення державних закупівель. Крім того, у перевіряючих під час перевірки не виникало будь-яких сумнівів щодо реальності господарських операцій, проведених на виконання цих договорів, претензії стосувалися лише підходу у визначенні вартості послуг з експлуатаційного днопоглиблення, що надавалися ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв".

16.09.2019 до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримав позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на підставі направлень від 14.02.2017 №77, №78, №79, №80, №81, №82, №83 та від 27.02.2017 №122, виданих Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, працівниками Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проведено документальну планову виїзну перевірку ДП "Адміністрація морських портів України" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 01.01.2014 по 31.12.2016, валютного - за період 01.01.2014 по 31.12.2016, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період 01.01.2014 по 31.12.2016.

За результатами перевірки складено акт від 20.06.2017 №1365/28-10-14-01/38727770, в якому зафіксовано порушення ДП "Адміністрація морських портів України", зокрема, вимог:

- пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.6 пункту 139.1 статті 139 ПК України (в редакції до 01.01.2015), пункту 44.1 статті 44, підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, пункту 5 П(С)БО 11 "Зобов`язання", пункту 5 П(С)БО 15 "Дохід", пункту 6 П(С)БО 16 "Витрати", у результаті чого занижено податок на прибуток всього на суму на 17 788 142 грн;

- пункту 199 статті 199, пунктів 198.5, 198.1 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 5 679 475 грн.

Позивач не погодився із висновками акту перевірки від 20.06.2017 №1365/28-10-14-01/38727770 та подав заперечення на даний акт.

Згідно рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 11.07.2017 №37431/10/28-10-14-01-12 переглянуто висновки акту перевірки від 20.06.2017 №1365/28-10-14-01/38727770 зокрема у зазначеній частині та викладено їх в редакції згідно якої в ході перевірки встановлено в тому числі порушення ДП "Адміністрація морських портів України" вимог:

- пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.6 пункту 139.1 статті 139 ПК України (в редакції до 01.01.2015), пункту 44.1 статті 44, підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, пункту 5 П(С)БО 11 "Зобов`язання", пункту 5 П(С)БО 15 "Дохід", пункту 6 П(С)БО 16 "Витрати", у результаті чого занижено податок на прибуток всього на суму на 13 070 129 грн;

- пункту 199 статті 199, пунктів 198.5, 198.1 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 3 954 211 грн.

14.07.2017 на підставі висновків акту перевірки від 20.06.2017 №1365/28-10-14-01/38727770, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання ДП "Адміністрація морських портів України" з ПДВ на загальну суму 4 942 763,75 грн, в тому числі на 3 954 211 грн за податковим зобов`язанням та на 988 552,75 грн за штрафними санкціями;

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання ДП "Адміністрація морських портів України" з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, на загальну суму 15 326 168,5 грн, в тому числі на 13 070 129 грн за податковим зобов`язанням та на 2 256 039,5 грн за штрафними санкціями.

Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив та вказав, що ДП "Адміністрація морських портів України" неправомірно включено до складу витрат суми сплачені ТОВ "КК "Атлас" послуг (робіт) згідно договору від 26.11.2014 №263-В-ЮЖФ-14, а до складу податкового кредиту - суми ПДВ сплачені у вартості таких послуг (робіт), оскільки відсутні підстави вважати реальними правовідносини між ДП "Адміністрація морських портів України" та ТОВ "КК "Атлас", що свідчить про юридичну дефектність первинних документів, в яких відображено такі відносини.

Також, суд першої інстанції вказував, що недійсні договори від 03.08.2015 №66-В-АМПУ-15 та від 11.03.2016 №14-В-АМПУ-16 з моменту їх укладення не можуть створювати жодних юридичних наслідків, окрім тих, які передбачені статтею 228 Цивільного кодексу України, а тому документи складені у зв`язку із документуванням виконання вказаних договорів не можуть вважатись первинними та такими, що дійсно відображають реальні господарські операції між ДП "Адміністрація морських портів України" із ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв". Отже, ДП "Адміністрація морських портів України" не мало права враховувати при формуванні податкової звітності такі документи та формувати витрати і податковий кредит за наслідками відносин із ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" згідно договорів від 03.08.2015 №66-В-АМПУ-15 та від 11.03.2016 №14-В-АМПУ-16.

Даючи правову оцінку викладеним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Таким чином фінансовий результат до оподаткування визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

Відповідно до пункту 135.1 статті 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:

- доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

- інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Пункт 138.1 статті 138 ПК України визначає витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, які складаються із:

- витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті;

- інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

- крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати операційної діяльності включають:

- собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку;

- витрати банківських установ.

Приписами абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункт 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 188.1 статті 188 ПК України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1, ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених в ціні товару (послуги) та зменшення суми оподаткованого доходу на суму понесених витрат є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг), а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ "КК "Атлас" колегія суддів зазначає про таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.11.2014 між Южненською філією ДП "Адміністрація морських портів України" (Замовник) та ТОВ "КК "Атлас" укладено договір №263-В-ЮЖФ-14 про надання послуги з очищення та промивання каналізації, за умовами якого Виконавець зобов`язується за плату надати послуги з очищення та промивання каналізації, а Замовник зобов`язується оплачувати такі Послуги.

Згідно пункту 3.1. договору від 26.11.2014 №263-В-ЮЖФ-14 загальна вартість Послуг за Договором визначається на підставі Договірної ціни (Кошторису), що є невід`ємною частиною Договору, та складає 183 367,69 грн, в тому числі ПДВ - 30 561,28 грн.

08.12.2014 Южненською філією ДП "Адміністрація морських портів України" погоджено заявку ТОВ "КК "Атлас" на оформлення перепусток для працівників ТОВ "КК "Атлас" з метою прибуття на територію Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України" для проведення робіт згідно договору від 26.11.2014 №263-В-ЮЖФ-14. Так, погоджено видачу перепусток на цілодобове відвідування (в тому числі у вихідні та святкові дні) з 01.12.2014 по 31.12.2014 операторам пересувної насосної установки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також водію гідромоніторної установки на шасі моделі КРАЗ 65101 (д.н.з. НОМЕР_1 ) ОСОБА_4 .

Відповідно до службової записки начальника СМБ Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України" Сушка Р.В. від 22.06.2017 вих. №120-46/220 за договором від 26.11.2014 №263-В-ЮЖФ-14 у 2014 році перепустки на територію Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України" отримали працівники ТОВ "КК "Атлас": ОСОБА_2 (термін дії перепусток 10.12.2014 та 11.12.2014), ОСОБА_3 (термін дії перепусток 10.12.2014 та 11.12.2014) та ОСОБА_4 (термін дії перепусток 16.06.2014, 10.12.2014 та 11.12.2014).

На виконання пункту 2.1.5 договору від 26.11.2014 №263-В-ЮЖФ-14 Замовником проведено інструктаж з охорони праці працівників ТОВ "КК "Атлас" ОСОБА_2. , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Актом виконаних робіт №1 за грудень 2014 року (КБ-2в) від 08.12.2014 із зазначенням локального кошторису 6-1-2 на очищення фекальних і зливових каналізаційних мереж СП "Портовик" із зазначенням Генпідрядника - ТОВ "КК "Атлас", зафіксовано виконання робіт за договором від 26.11.2014 №263-В-ЮЖФ-14 на загальну суму 86195,44 грн, у тому числі ПДВ - 14365,91 грн.

Детально вартість будівельних робіт та інших витрат очищення фекальних і зливових каналізаційних мереж СП "Портовик" описана в довідці про вартість виконаних робіт та витрати за грудень 2014 року (КБ-3) від 08.12.2014.

У підсумковій відомості ресурсів за грудень 2014 року до акту виконаних робіт №1 зазначено: витрати праці робітників-монтажників 5-го розряду - 856,23 люд-год; витрати праці робітників, заробітна плата яких враховується в складі загальновиробничих витрат - 33,2 люд-год; будівельні машини і механізми - установка гідромоніторна на базі автомобіля КРАЗ для прочищення трубопроводів - 235,6138 маш-год (оренда).

Згідно платіжного доручення від 15.12.2014 №201 ДП "Адміністрація морських портів України" перераховано ТОВ "КК "Атлас" оплату за договором від 26.11.2014 №263-В-ЮЖФ-14 в сумі 86 195,44 грн.

За фактом виконання робіт ТОВ "КК "Атлас" складено податкову накладну №14 від 08.12.2014 на загальну суму 86195,44 грн, у тому числі ПДВ - 14365,91 грн.

Актом виконаних робіт №2 за грудень 2014 року (КБ-2в) від 24.12.2014 із зазначенням локального кошторису 6-1-1 на очищення фекальних і зливових каналізаційних мереж причалів з зазначенням Генпідрядника - ТОВ "КК "Атлас" зафіксовано виконання робіт за договором від 26.11.2014 №263-В-ЮЖФ-14 на загальну суму 97 172,25 грн, у тому числі ПДВ - 16 195,37 грн.

Детально вартість будівельних робіт та інших витрат очищення фекальних і зливових каналізаційних мереж причалів описана в довідці про вартість виконаних робіт та витрати за грудень 2014 року (КБ-3) від 24.12.2014.

У підсумковій відомості ресурсів за грудень 2014 року до акту виконаних робіт №2 зазначено: витрати праці робітників-монтажників 5-го розряду - 969,31 люд-год; витрати праці робітників, заробітна плата яких враховується в складі загальновиробничих витрат - 37,57 люд-год; будівельні машини і механізми - установка гідромоніторна на базі автомобіля КРАЗ для прочищення трубопроводів - 265,07694 маш-год (оренда).

Згідно платіжного доручення від 25.12.2014 №319 ДП "Адміністрація морських портів України" перераховано ТОВ "КК "Атлас" оплату за договором від 26.11.2014 №263-В-ЮЖФ-14 в сумі 97 172,25 грн.

За фактом виконання робіт ТОВ "КК "Атлас" складено податкову накладну №15 від 24.12.2014 на загальну суму 97 172,25 грн, у тому числі ПДВ - 16 195,37 грн.

Податкова накладна №15 від 24.12.2014 не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, тому позивач при складанні декларації з ПДВ за грудень 2014 року подав додаток 8 - заяву про відмову постачальника надати податкову накладну №15 від 24.12.2014 із описом порушення "податкова накладна не зареєстрована в ЄРПН".

Зі змісту акту перевірки вбачається, що відповідач в обгрунтування доводів про допущені позивачем порушення вказує на недостатню чисельністю працюючих на ТОВ "КК "Атлас" для виконання задекларованого обсягу робіт на об`єктах Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України", при тому що дана діяльність потребує участі значної кількості людей, у тому числі за спеціальною освітою та значною територіальною віддаленістю від об`єктів ремонту; відсутність факту підтвердження матеріально-технічної і технологічної можливості здійснення робіт по очищенню фекальних і зливових каналізаційних мереж у грудні 2014 для Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України" через відсутність придбання ТОВ "КК "Атлас" послуг оренди установки гідромоніторної на базі автомобіля КРАЗ для прочищення трубопроводів; відсутність факту підтвердження в`їзду транспортних засобів ТОВ "КК АТЛАС" на територію Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України", які необхідні були для виконання робіт (надання послуг).

Зокрема, відповідач вказував, що для здійснення робіт по очищенню фекальних і зливових каналізаційних мереж у грудні 2014 року по акту виконаних робіт №1 від 08.12.2014 (з 01.12.2014 по 08.12.2014 6 робочих днів при восьмигодинному робочому дні) необхідно залучення 19 чоловік (889,43 люд-год/ 48 год) та по акту виконаних робіт №2 від 24.12.2014 (з 09.12.2014 по 24.12.2014 12 робочих днів при восьмигодинному робочому дні) необхідно залучення 11 чоловік (1006,88 люд-год/96 год).

При цьому, згідно даних ІС "Податковий блок" TOB "КК "АТЛАС" за грудень 2014 року звіту з Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ними не подано, також відсутня і звітність з 1-ДФ за IV квартал 2014 року.

Також, відповідач вказував на невідповідність фактичної наявності трудових ресурсів у ТОВ "КК "АТЛАС" для виконання робіт та обсягів проведених робіт згідно наданих до перевірки актів приймання-передачі будівельних робіт (КБ-2в), які підписані між ТОВ "КК "АТЛАС" та Южненською філією ДП "Адміністрація морських портів України" за грудень 2014 року. При цьому, надані позивачем документи не дають змоги встановити фактичних виконавців робіт.

Також у підсумкових відомостях ресурсів за грудень 2014 року до актів виконаних робіт від 08.12.2014 №1 та від 24.12.2014 №2 зазначено про використання орендованої установки гідромоніторної на базі автомобіля КРАЗ для прочищення трубопроводів, зокрема в акті від 08.12.2014 №1 - 235,6138 маш-год, в акті від 24.12.2014 №2 - 265,07694 маш-год.

Тому, відповідач зазначає, що для здійснення робіт по очищенню фекальних і зливових каналізаційних мереж у грудні 2014 року по акту виконаних робіт №1 від 08.12.2014 (з 01.12.2014 по 08.12.2014 6 робочих днів при восьмигодинному робочому дні) необхідно залучення п`яти установок (235,6138 маш-год/ 48 год) та по акту виконаних робіт №2 від 24.12.2014 (з 09.12.2014 по 24.12.2014 12 робочих днів при восьмигодинному робочому дні) необхідно залучення трьох установок (265,07694 маш-год/96 год).

Крім того, відповідач вказував, що в порушення ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» у локальних кошторисах на будівельні роботи №6-1-1 очищення (ремонт) фекальних і зливових каналізаційних мереж причалів і № 6-1-2 очищення (ремонт) фекальних і зливових каналізаційних мереж СП «Портовик», в підсумкових відомостях ресурсів до локальних кошторисів, в розрахунках прямих витраті загальновиробничих витрат, відсутні посади , ПІБ, осіб відповідальних осіб, підпис особи, яка перевірила дані документи.

Позивач стверджує, що чинне законодавство не встановлює обов`язку замовника контролювати процес надання послуг, коли і безпосередньо ким із працівників (чи залучених осіб) надаються такі послуг. Окрім того, позивач вказує, що вимоги про повну відповідність нормативних витрат труда за Актами приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ -2в) фактично відпрацьованому робочому часу є помилковими.

Окрім того, позивач стверджує, що для надання послуг за договором, укладеним з ТОВ «КК Атлас`в обов`язковому порядку необхідно отримання перепусток, є помилковими, оскільки послуги за договором від 26.11.2014 № 263-В-ЮЖФ-14 надавалися як на території Адміністрації морського порту «Южний», що є режимною територією (отримання перепусток на режимну територію є обов`язковим), та на території санаторію-профілакторію «Портовик», яка не є режимною територією, а тому при наданні послуг на зазначеному об`єкті отримання перепусток не вимагається.

Згідно зі ст. 1, ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

За певних обставин подані позивачем документи можуть свідчити про існування господарських операцій, які за формою (зовнішнім вираженням) можуть підпадати під визначення реальних і таких, що зумовлюють зміни в структурі активів, зобов`язань та власного капіталу суб`єкта господарювання. У податкових спорах суди встановлюють чи підтверджують документи і розкривають, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатися на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового грошового зобов`язання на підставі таких операцій.

Як свідчить судова практика (зокрема, постанова Верховного Суду України від 27 червня 2017 року справі № 2а-6549/11/1470), про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;

- відсутність первинних документів обліку.

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість практичного виконання задокументованого обсягу робіт за договором від 26.11.2014 №263-В-ЮЖФ-14 без перерв протягом кількох днів.

Позивачем не надано доказів, які давали б підстави дійти висновків про наявність у ТОВ "КК "Атлас", зокрема, необхідних трудових ресурсів або залучення працівників за договорами цивільно-правового характеру та наявності технічних засобів, оренди установки гідромоніторної на базі автомобіля КРАЗ для прочищення трубопроводів, саме з огляду на задокументований обсяг робіт за договором від 26.11.2014 №263-В-ЮЖФ-14.

Крім того, для виконання робіт згідно договору від 26.11.2014 №263-В-ЮЖФ-14 працівникам та насосній установці ТОВ "КК "Атлас" необхідним було отримання перепусток на територію Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України".

Так, Южненською філією ДП "Адміністрація морських портів України" погоджено заявку ТОВ "КК "Атлас" на оформлення перепусток для працівників ТОВ "КК "Атлас" з метою прибуття на територію Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України" на цілодобове відвідування (в тому числі у вихідні та святкові дні) з 01.12.2014 по 31.12.2014 операторам пересувної насосної установки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також водію гідромоніторної установки на шасі моделі КРАЗ 65101 (д.н.з. НОМЕР_1 ) ОСОБА_4 для проведення робіт згідно договору від 26.11.2014 №263-В-ЮЖФ-14. Разом з цим, відповідно до службової записки начальника СМБ Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України" Сушка Р.В. від 22.06.2017 вих. №120-46/220 за договором від 26.11.2014 №263-В-ЮЖФ-14 у 2014 році перепустки на територію Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України" отримали працівники ТОВ "КК "Атлас": ОСОБА_2 (термін дії перепусток 10.12.2014 та 11.12.2014), ОСОБА_3 (термін дії перепусток 10.12.2014 та 11.12.2014) та ОСОБА_4 (термін дії перепусток 16.06.2014, 10.12.2014 та 11.12.2014).

Тобто, працівники ТОВ "КК "Атлас" мали доступ на територію Южненської філії ДП "Адміністрація морських портів України" виключно 10.12.2014 та 11.12.2014.

Однак, за два дні неможливо виконати обсяг робіт задокументованих позивачем, оскільки виконання робіт у зазначеній вище кількості потребує відповідних трудових ресурсів та тривалого часу

А тому, колегія суддів вважає, що первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, на які посилається позивач в сукупності не є достатніми доказами фактичного виконання господарських операцій.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували факт виконання господарських зобов`язань за договором, укладеним між ДП "Адміністрація морських портів України" та ТОВ "КК "Атлас".

А тому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірність включення позивачем до складу витрат суми сплачені ТОВ "КК "Атлас" послуг (робіт) згідно договору від 26.11.2014 №263-В-ЮЖФ-14, а до складу податкового кредиту - суми ПДВ сплачені у вартості таких послуг (робіт).

Щодо господарських відносин між ДП "Адміністрація морських портів України" та ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв", колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ДП "Адміністрація морських портів України", як замовник, провело процедуру закупівлі послуг з експлуатаційного днопоглиблення підхідних каналів і акваторій Бердянського та Маріупольського морських портів (2 200 000 м3) відповідно до оголошення №142904, оприлюдненого в інформаційному бюлетені "Вісник державних закупівель" №263/1/1 (02.06.2015) від 02.06.2015, процедура закупівлі - відкриті торги.

На вимогу Документації конкурсних торгів ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" у складі своєї пропозиції конкурсних торгів від 26.06.2015 №15/2-41 подало копії класифікаційних свідоцтв на 3 судна: 1) "Severdvinskiy", власником якого, згідно наданих документів, є Kleona Trade LLP (тимчасове свідоцтво про клас судна №41214, видане 04.12.2014), ємність ґрунтового трюму - 1180 м3; 2) "Milford", власником якого, згідно наданих документів, є Jolanta Group LTD (класифікаційне свідоцтво №AVS0/ DVA / НОМЕР_3 , видане 17.07.2013), ємність ґрунтового трюму - 2065 м3; 3) "Glanford", власником якого, згідно наданих документів, є Glanford LTD (класифікаційне свідоцтво №LNG0/ABD/ НОМЕР_4 , видане 03.04.2013).

За результатами процедури відкритих торгів на закупівлю послуг (будування берегових і портових споруд, дамб, шлюзів і супутніх гідротехнічних споруд за кодом ДК 016:2010 42.91.2) 03.08.2015 між ДП "Адміністрація морських портів України" (Замовник) та ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" (Виконавець) укладено договір №66-В-АМПУ-15 про надання послуг.

Згідно з пунктом 2.1 договору від 03.08.2015 №66-В-АМПУ-15 виконавець зобов`язується надати замовнику послуги, зазначені в пункті 2.2 цього договору, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Пунктом 2.2 договору передбачено найменування послуг: послуги з експлуатаційного днопоглиблення підхідних каналів і акваторій Бердянського та Маріупольського морських портів.

Згідно пункту 3.1 договору виконавець повинен надати замовнику послуги, якість яких відповідає умовам технічного завдання замовника, РД 31.74.08-85 "Техническая инструкция по производству морских дноглубительных робот", РД 31.74.09-86 "Нормы на морские дноглубительные роботы", Інструкції про порядок і процедуру виконання промірних робіт при визначенні глибин на морських і річкових акваторіях для будівельно-експлуатаційних цілей, затвердженої Мінтрансзв`язку України від 10.05.2015 №186 та діючого законодавства України.

Відповідно до пункту 2.3 договору кількість послуг визначається згідно виданому замовником технічному завданню в обсязі, що не перевищує 2200000 м3, в тому числі: на об`єктах Бердянського морського порту - до 1400000 м3; на об`єктах Маріупольського морського порту - до 800000 м3.

Ціна договору становить 241 926 918, 65 грн без ПДВ, сума ПДВ 48 385 383,73 грн, загальна ціна договору складає 290 312 302, 38 грн з ПДВ. Ціна договору включає вартість самих послуг, вартість матеріально-технічних ресурсів, необхідних для надання послуг за предметом договору, транспортних витрат, витрат на страхування, навантаження, розвантаження, сплату податків, зборів та інших обов`язкових платежів, усіх інших витрат, необхідних для належного надання послуг за предметом договору (пункти 4.1, 4.2 договору).

Згідно пункту 7.3.14. договору виконавець зобов`язаний під час надання послуг повідомляти Службу капітана порту та/або пост регулювання руху суден кожного разу про відхід з ділянки днопоглиблення на звалище ґрунту, вивантаження ґрунту на підводному відвалі, початок днопоглиблення на ділянці, про кожну зупинку її причину, відхід з ділянки днопоглиблення.

Договір набуває чинності з моменту його укладання і діє до 31.12.2015, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

За результатами процедури відкритих торгів на закупівлю послуг (будування берегових і портових споруд, дамб, шлюзів і супутніх гідротехнічних споруд за кодом ДК 016:2010 42.91.2) 11.03.2016 між ДП "Адміністрація морських портів України" (Замовник) та ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" (Виконавець) укладено договір №14-В-АМПУ-16 про надання послуг.

Відповідно до пункту 2.1 договору, Виконавець зобов`язується надати замовнику послуги, зазначені в пункті 2.2 цього договору, а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Пунктом 2.2 договору передбачено найменування послуг: будування берегових і портових споруд, дамб, шлюзів і супутніх гідротехнічних споруд за кодом ДК 016-2010 42.91.2 (Технічне обслуговування акваторій та підхідних каналів Бердянського, Маріупольського та інших морських портів України для збереження їх експлуатаційних характеристик шляхом днопоглиблення).

Згідно пункту 3.1 договору виконавець повинен надати замовнику послуги, якість яких відповідає умовам технічного завдання замовника, РД 31.74.08-85 "Техническая инструкция по производству морских дноглубительных робот", РД 31.74.09-86 "Нормы на морские дноглубительные роботы", Інструкції про порядок і процедуру виконання промірних робіт при визначенні глибин на морських і річкових акваторіях для будівельно-експлуатаційних цілей, затвердженої Мінтрансзв`язку України від 10.05.2015 №186 та діючого законодавства України.

Ціна договору становить 593 486 383, 04 грн без ПДВ, сума ПДВ 118 697 276, 61 грн, загальна ціна договору складає 712 183 659, 65 грн. Ціна договору включає вартість самих послуг, вартість матеріально-технічних ресурсів, необхідних для надання послуг за предметом договору, витрат на страхування, сплату податків, зборів та інших обов`язкових платежів, усіх інших витрат, необхідних для належного надання послуг за предметом договору (пункти 4.1, 4.2 договору).

Згідно пункту 7.3.14 договору виконавець зобов`язаний під час надання послуг повідомляти Службу капітана порту та/або пост регулювання руху суден кожного разу про відхід з ділянки днопоглиблення на звалище ґрунту, вивантаження ґрунту на підводному відвалі, початок днопоглиблення на ділянці, про кожну зупинку її причину, відхід з ділянки днопоглиблення.

Договір набуває чинності з моменту його укладання і діє до 28.02.2018, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції безпідставно враховано судові рішення про визнання недійсними договорів, укладених позивачем з ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" від 03.08.2015 № 66-В-АМПУ-15 та від 11.03.2016 № 14-В-АМПУ-16, оскільки вказані договори визнані недійсними у зв`язку із порушенням переддоговірної процедури їх укладення, а саме Закону України «Про здійснення державних закупівель

Так, судом першої інстанції встановлено, що Національним антикорупційним бюро України за попередньою правовою кваліфікацією за частиною п`ятою статті 191 Кримінального кодексу України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000044 від 19.01.2018 за ознаками кримінального корупційного правопорушення у відносинах, що виникли у зв`язку з укладенням договору №66-В-АМПУ-15 про надання послуг від 03.08.2015. У процесі здійснення вказаного досудового розслідування встановлено обставини, які свідчать про недійсність договору №66-В-АМПУ-15 про надання послуг від 03.08.2015.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 у справі №910/10324/18 позов Національного антикорупційного бюро України до ДП "Адміністрація морських портів України" та ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" про визнання угоди недійсною задоволено повністю. Визнано недійсним договір №66-В-АМПУ-15 про надання послуг від 03.08.2015, укладений між ДП "Адміністрація морських портів України" та ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв".

Рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 у справі №910/10324/18 залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019, отже набрало законної сили.

При вирішенні справи №910/10324/18, господарським судом враховано, що вироком Приморського районного суду міста Одеси від 22.06.2017 у справі №522/9070/18, який набрав законної сили 22.07.2018, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами третьою, четвертою статті 358 Кримінального кодексу України, встановлено, що Поклад С .Г. вчинила підроблення документів щодо оренди суден "Severdvinskiy" і "Milford" та використала їх для подальшого перерахування коштів отриманих ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" від ДП "Адміністрація морських портів України" за спірним договором, з метою переведення таких коштів в готівку. Встановлено, що в січні-травні 2015 року особи, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння грошовими коштами ДП "Адміністрація морських портів України", домовились про перемогу ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" в державних закупівлях ДП "Адміністрація морських портів України" з подальшим укладенням договору №66-В-АМПУ-15 від 03.08.2015 на суму 290 312 302,38 грн з ПДВ, про надання ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" послуг з експлуатаційного днопоглиблення підхідних каналів і акваторій Бердянського та Маріупольського морських портів. Зазначений вирок Приморського районного суду міста Одеси від 22.06.2017 у справі №522/9070/18 також додатково підтверджує обставини відсутності у компаній Krayteks Group Holding Limited та Felicats System Limited прав на передачу суден "Severdvinskiy", "Milford" в оренду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2018 у справі №910/416/18 відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Іріда" до Антимонопольного комітету України про скасування рішення Антимонопольного комітету України від 02.11.2017 №612-р. Встановлено, що Антимонопольним комітетом України 02.11.2017 прийнято рішення №612-р, яким, зокрема, визнано, що ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" і ТОВ "Іріда" вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю ДП "Адміністрація морських портів України" послуг з експлуатаційного днопоглиблення підхідних каналів і акваторій Бердянського та Маріупольського морських портів (2200000 м3) відповідно до оголошення №142904, оприлюдненого в інформаційному бюлетені "Вісник державних закупівель" №263/1/1(02.06.2015) від 02.06.2015. За вказане порушення, накладено на ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" штраф у розмірі 38 215 000,00 грн та на ТОВ "Іріда" штраф у розмірі 1 466 000,00 грн. Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000323 від 22.12.2015 за фактом розтрати майна державного підприємства службовими особами ДП "Адміністрація морських портів України" та його філій в процесі проведення процедур державних закупівель шляхом зловживання своїм службовим становищем в особливо великих розмірах, а саме на суму, що у 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. У процесі здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено обставини, які свідчать про недійсність договору №14-В-АМПУ-16 про надання послуг.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 у справі №910/4473/17 позов Національного антикорупційного бюро України до ДП "Адміністрація морських портів України", ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв", третя особа ПП "Інфлот-Данубіус Ейдженсі" задоволено. Визнано недійсним договір про надання послуг від 11.03.2016 №14-В-АМПУ-16, укладений між ДП "Адміністрація морських портів України" та ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв".

Рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 у справі №910/4473/17 набрало законної сили 13.03.2019, адже залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2019.

Згідно судових рішень у господарських справах №910/10324/18 та №910/4473/17, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання договорів про надання послуг від 03.08.2015 №66-В-АМПУ-15 та від 11.03.2016 №14-В-АМПУ-16 недійсними в силу приписів частини першої статті 215 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України, адже при укладенні таких договорів порушено приписи Закону України "Про здійснення державних закупівель" та договори є такими, що суперечать інтересам держави й суспільства, що свідчить про порушення внаслідок укладення цих договорів приписів частини першої статті 203 Цивільного кодексу України, частини першої статті 207 Господарського кодексу України, частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про неможливість застосування до спірних правовідносин наслідків недійсності договорів про надання послуг ДП "Адміністрація морських портів України" із ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" згідно судових рішень у господарських справах №910/4473/17 та №910/10324/18 з огляду на визнання договорів від 03.08.2015 №66-В-АМПУ-15 та від 11.03.2016 №14-В-АМПУ-16 недійсними у зв`язку із недотриманням форми договору, з огляду на таке.

Згідно частини першої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини третьої статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частина перша статті 216 Цивільного кодексу України передбачає, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За змістом частини третьої статті 216 Цивільного кодексу України правові наслідки, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Відповідно до частини першої статті 208 Господарського кодексу України якщо господарське зобов`язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов`язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов`язанням, а у разі виконання зобов`язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Згідно статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 11.04.2018 у справі №2а-576/12/0970 Верховний Суд підтримав правову позицію, викладену Верховним Судом України в постановах від 27.03.2012 та від 20.01.2016, згідно якої надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Сам факт наявності у платника податкових чи-то видаткових накладних, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.

Згідно постанови Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2а-12869/12/2670 при розгляді позову про застосування юридичних наслідків вчинення нікчемного правочину, суд повинен надати такому правочину оцінку та зробити висновок щодо дійсного наміру відповідачів при здійсненні господарських зобов`язань, оскільки саме це є кваліфікуючою ознакою для визнання правочину та здійсненого на його виконання господарського зобов`язання таким, що суперечить інтересам держави і суспільства, а отже і підставою для застосування юридичних наслідків, встановлених частиною першою статті 208 Господарського кодексу України.

У постанові від 14.03.2017 у справі №826/757/13 Верховний Суд України вказує, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, і незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Отже, недійсні договори від 03.08.2015 №66-В-АМПУ-15 та від 11.03.2016 №14-В-АМПУ-16 з моменту їх укладення не можуть створювати жодних юридичних наслідків, окрім тих, які передбачені статтею 228 Цивільного кодексу України.

Відтак, документи складені на виконання договорів, які визнані недійсними не можуть вважатись первинними та такими, що дійсно відображають реальні господарські операції між ДП "Адміністрація морських портів України" із ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв".

А тому, колекгія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ДП "Адміністрація морських портів України" не мало права враховувати при формуванні податкової звітності такі документи та формувати витрати і податковий кредит за наслідками відносин із ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" згідно договорів від 03.08.2015 №66-В-АМПУ-15 та від 11.03.2016 №14-В-АМПУ-16.

Відповідно до ч. 1 ст. 72, ч. 2 ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову.

Відповідно, під час розгляду зазначеної справи кожна із сторін повинна довести у суді правомірність і обґрунтованість своїх вимог, або заперечень.

Відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, натомість позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено свої заперечення проти наданих контролюючим органом доказів та доводів щодо неправомірного формування даних податкового обліку за господарськими операціями з ТОВ "КК "Атлас" та ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв".

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст складено - 19.09.19.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О.Аліменко,

А.Ю.Кучма