Справа № 303/4345/19
Суддя: Довжанин В. М.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/4345/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Довжанин В.М.

секретар судового засідання Варга Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача про скасування постанови у справі про порушення митних правил від 22.05.2019 №2133/30500/19, на підставі якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою ст. 470 Митного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про незаконність винесеної суб`єктом владних повноважень постанови, оскільки позивач не ввозила, зазначеного в оскаржуваному акті, транспортного засобу на митну територію України в режимі транзиту. За твердженням представника позивача, спірний автомобіль був ввезений в Україну невідомою для неї особою.

Як на підставу для задоволення позову, представник позивача посилається також на обставини щодо спливу строків, передбачених ст. 467 Митного кодексу України для накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, визначеного у частині третій названого Кодексу.

Крім того, за твердженням представника позивача, суб`єктом владних повноважень порушено порядок та строки розгляду адміністративної справи.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, натомість від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задоволити.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явився, натомість на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, згідно з яким просять відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржувана постанова винесена правомірно із дотриманням вимог законодавства. Також вказують на те, що відсутність посвідчення водія не є підставою для відмови у ввезенні громадянами на митну територію України транспортних засобів. Митне оформлення ввезеного автомобіля здійснювалося у відповідності до вимог статті 335 Митного кодексу України, постанови Кабінету міністрів України, наказу Держмитслужби. Ввезений транспортний засіб було оформлено на позивача не як на водія, а як на власника автомобіля або уповноважену особу. Крім того, наголошують на тому, що правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України є триваючим правопорушенням, а спірний автомобіль не вивезений з митної території України до цього часу. Доказів, які б підтверджували факт аварії або дії непереборної сили, у ході провадження по справі не здобуто, тому позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

У протоколі від 23 квітня 2019 року №2133/30500/19 (а.с.12-15, надалі - Протокол) зафіксовано порушення позивачем митних правил за перевищення строку транзиту автомобіля марки «BMW», моделі «520», номер кузова № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 , надалі - Автомобіль), який 05.08.2016 був ввезений на митну територію України через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС.

За вказане порушення митних правил відповідачем прийнято постанову від 22 травня 2019 року №2133/30500/19 (а.с.16-18, надалі - Постанова), на підставі якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою ст.470 Митного кодексу країни, з накладенням штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів громадян, що становить суму 8500,00 грн.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи, суд виходить з того, що санкцією частини третьою ст.470 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, пунктом першим частини першої статті 95 Митного кодексу України визначено, що для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Представник позивача, у переданому на розгляд суду позові, посилається на те, що її довірителька не ввозила на митну територію України Автомобіль у режимі транзиту, тому не повинна відповідати за дії, які вчинили стороні особи.

По відношенню до наведених представником позивача обставин, суд зазначає, що вказані доводи є доказово непідтвердженими та спростовуються даними отриманими ДФС за результатами перевірки пре ретину кордну транспортними засобами з використанням можливостей інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засіб та вантажів, які перетинають кордон «Аркан».

Згідно з даними інформації про факти перетину Державного кордону України транспортного засобу, отриманої з використанням можливостей відомчої підсистеми Держмитслужби системи «Аркан» 05.08.2016 року позивач слідувала на митну територію України через пункт пропуску «Ужгород» Закарпатської митниці у вищевказаній машині.

Крім того, з даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску саме позивач 05.08.2016 здійснила в`їзд на митну територію України на Автомобілі, який був оформлений у митному режимі «транзит».

Зазначені у Протоколі та в оскаржуваній Постанові дані щодо оформлення та ввезення позивачем спірного Автомобіля на митну територію України, представником позивача не спростовані.

Відсутніми також є і судові акти, які в розумінні частини шостої ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, підтверджували б вину сторонніх осіб у вчиненні шахрайських дій по відношенню до позивача.

В свою чергу, наявність чи відсутність в особи водійського посвідчення не є визначальним моментом для можливості ввезення особою транспортних засобів на своє ім`я в режимі транзиту.

Так, згідно п.7 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених Наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року №1118, власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Згідно з п.9 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених Наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року №1118, не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Крім того, пунктом 7 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 451 передбачено, що митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів у пунктах пропуску здійснюється шляхом застосування таких форм митного контролю: перевірка документів та відомостей, які відповідно до законодавства надаються митним органам під час переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України; митний огляд (огляд та переогляд автомобільних транспортних засобів і товарів, огляд та переогляд ручної поклажі та багажу, особистий огляд громадян); усне опитування громадян та посадових осіб підприємств; облік автомобільних транспортних засобів і товарів; взяття проб (зразків) товарів; використання службових собак, технічних та спеціальних засобів контролю; подання запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, наданих митним органам.

Також згідно даних правил обов`язкової вимоги щодо наявності у такої особи посвідчення водія вказаний нормативно-правовий акт не містить.

По відношенню до інших доводів та аргументів представника позивача суд зазначає наступне.

За змістом частини першої ст.467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Аналіз наведеної правової норми свідчить про те, що перелік триваючих правопорушень, визначений у ст.467 МК України, не є вичерпним.

При цьому триваючими визначаються правопорушення, які, почались з якоїсь протиправної дії або бездіяльності та здійснюються в подальшому безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний, або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Отже, використання транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території, протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку, а відтак, виявивши вказане порушення 23 квітня 2019 року (при перетині митного кордону України в напрямку виїзду за межі України) та приймаючи 22 травня 2019 року постанову, адміністративне стягнення за порушення митних правил накладене відповідачем в межах строку, передбаченого ст.467 МК України, а саме не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Діяння (бездіяльність) позивача щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого Митним кодексом України обов`язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованими доводи позивача з приводу того, що обов`язок щодо зворотного вивезення транспортного засобу впродовж 10 діб є темпорально обмеженим (завершується зі спливом строків, визначених ст. 95 Митного кодексу України), оскільки такий обов`язок вважається виконаним саме з моменту його реалізації зобов`язаною особою, а не із закінченням законодавчо встановленого строку його виконання.

Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, який зазначений в постанові від 31 жовтня 2018 року по справі №490/11485/16-а.

Щодо доводів позивача про порушення митним органом ст.525 МК України, якою передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів необхідних для вирішення справи, суд відзначає, що порушення митним органом строку винесення постанови про притягнення позивача до відповідальності після складання протоколу не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, адже не потягло незаконності притягнення до відповідальності. Такий висновок відповідає положенням ст. 531 МК України в якій відсутня зазначена позивачем підстава для скасування постанови митного органу.

При цьому, станом на момент виявлення правопорушення, обов`язок позивача щодо вивезення транспортного засобу за межі території України протягом 10 діб, встановлений п. 1 частини першої ст. 95 Митного кодексу України, виконаний не був.

За таких обставин справи, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 5, 9, 19, 72 77, 79, 80, 204, 246, 250, 271, 272, 286, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил від 22.05.2019 №2133/30500/19 відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 18.09.2019.

Головуючий В.М. Довжанин