Справа № 810/4200/16
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4200/16 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Загороднього С. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за позовом ОСОБА_1 до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування ППР від 07.12.2016 р. № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 36577, 55 грн., та № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 3291, 42 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2017 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2017 р., у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням Верховного Суду від 24.01.2019 р. постанову Київського окружного адміністративного суду 03 квітня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

У вказаному рішенні суд касаційної інстанції зазначив, що законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, прощені (анульовані) кредитором.

Суди повинні були витребувати необхідні відомості в частині, що стосується спірних правовідносин, а саме копію рішення про списання простроченої заборгованості позивачу, з наданням повної розшифровки суми, у тому числі із зазначенням сум з яких складається прощений борг (тіло кредиту, проценти за користуванням тілом кредиту, пеня, штраф, тощо). Окрім того, дослідити про належне повідомлення боржника про прощення (анулювання) боргу, що має наслідком відповідні обов`язки для боржника щодо декларування та сплати податку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що законодавством, яке було чинним станом на дату прощення позивачу основної заборгованості по кредиту, анульовану суму боргу (кредиту) віднесено до доходу фізичної особи, який підлягає оподаткуванню, якщо така сума перевищує 50 % мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня звітного року.

При цьому, апелянт зауважує, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 р. № 909-VIIІ, який набрав чинності з 01.01.2016 р., пункт 165.1 статті 165 ПК України було доповнено підпунктом 165.1.59, згідно з яким до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума, прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити).

Апелянт наголошує на п. 4.5 ст. 4 ПК України, згідно якого при встановленні або розширенні існуючих податкових пільг такі пільги застосовуються з наступного бюджетного року.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 16.09.2019 р. за вх. № 33767, у якому позивач зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» № 321-VIII від 09.04.2015 р., положення якого набрали чинності з 07.05.2015 р., підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктом 8, у відповідності з яким не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

З огляду на наведене, позивач вважає помилковим посилання апелянта на положення п. п. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 ПК України, що не стосується спірних правовідносин.

Також позивач у відзиві зауважує, що доводи апеляційної скарги обмежуються доводами, що були викладені у запереченні.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, ПАТ "Укрсоцбанк" анульовано основну суму кредитної заборгованості ОСОБА_1 за договором про внесення змін № 2 до договору кредиту № 351/892731 від 17.04.2008 р. Банком включено суми списаного боргу до податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ), ознака доходу "126".

Листом № 09.301-87/10115 від 20.10.2016 р. банк повідомив позивача про списання заборгованості за кредитним договором № 351/892731 від 17.04.2008 р. в сумі 21423, 13 грн. за 3 кв. 2015 р. та 220 000 грн.- 4 кв. 2015 р. Зазначений лист отримано особисто позивачем.

Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача на предмет своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р.

24.10.2016 р. результат проведення перевірки був оформлений актом № 282/13-04/, яким зафіксовано порушення абз."д"п.п. 164.217 п. 164.2 ст. 164 ПК України, що виявилось у невключенні анульованої суми заборгованості по кредиту ПАТ "Укрсоцбанк" в декларацію про майновий стан і доходи за 2015 р. у розмірі 219427, 78 грн. та несплаті податку на доходи фізичних осіб.

Крім того, виявлено розбіжність у розмірі 3291, 42 грн. у визначенні суми військового збору, яка підлягала сплаті до бюджету, внаслідок чого позивачу було донараховано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 36577, 55 грн. із застосуванням штрафу у розмірі 9144, 39 грн., а також збільшено суму військового збору на 3291, 42 грн. та застосована штрафна санкція у розмірі 822, 86 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 07.12.2016 р. № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 36577, 55 грн., та від 07.12.2016 р. № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 3291, 42 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до пп. 163.1.1 та 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України є вичерпним.

Законом України від 09 квітня 2015 року № 321-УІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань», було внесено зміни до Кодексу в частині звільнення від оподаткування операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті.

Вказаним Законом підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу доповнено п. 8, згідно якого не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності". Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, непогашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Колегія суддів зазначає, що з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, слід розглядати окремо.

Аналогічна правова позиція висловлена ВС у постанові від 23.05.2019 р. (справа № 821/1166/17).

Судом першої інстанції було вірно встановлено наявність обставин зміни валюти кредитування, укладення договору між позивачем і банком до 01.01.2015 р., існування кредиту станом на 01.01.2014 р.

В той же час, посилання апелянта у апеляційній скарзі на інші норми Податкового кодексу України, що є відмінними від п. 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення», як на підставу для задоволення апеляційної скарги, є помилковими та не приймаються колегією суддів в якості обґрунтованих.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 19.09.2019 р.)