Справа № 826/14715/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про зобов`язати вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

10.09.2018 р. Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про скасування зобов`язати відповідача скасувати запис в Єдиному державному реєстрі щодо військової частини НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що військова частина НОМЕР_1 входить до складу Збройних Сил України, тому відомості, що характеризують організацію, чисельність, дислокацію (розміщення) та підпорядкованість цієї військової частини становлять державну таємницю, а тому, державний реєстратор неправомірно відмовив у внесенні запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців "Включення відомостей про юридичну особу", інших дій/записів щодо військової частини НОМЕР_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2019 р. у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що державний реєстратор при здійсненні реєстраційних дій щодо військової частини НОМЕР_1 діяв з дотриманням норм чинного законодавства України.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2019 р. як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано доводами, аналогічними позовній заяві.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст.311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, та обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що військова частина НОМЕР_1 зареєстрована як юридична особа 09.04.2001 року та включена до Єдиного державного реєстру (запис № 0004835) як юридична особа (ідентифікаційний код - 24978420), що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії А00 № 005002. (а.с.13)

Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України № 1094/12, виданої 20.12.2012р. начальником організаційно-штатного управління - заступником начальника Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України, військову частину НОМЕР_1 було внесено до Єдиного державного реєстру підприємства організацій України як юридичну особу з присвоєнням ідентифікаційного коду - 24978420. (а.с.14)

26.06.2018р. командир військової частини НОМЕР_1 звернувся до начальника відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації з листом № 617/1182, яким просив скасувати запис про військову частину НОМЕР_1 та виключити відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, як юридичної особи з метою недопущення розголошення відомостей що становлять державну таємницю.

Дане звернення обгрунтовано тим, що Військова частина НОМЕР_1 входить до складу Збройних Сил України, а отже містить відомості, що характеризують організацію; чисельність та дислокацію (розміщення), бойову та мобілізаційну готовність, озброєння, матеріально-технічне забезпечення Збройних Сил України та інших військових формувань, що є державною таємницею відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про державну таємницю» та наказу Служби безпеки України від 12.08.2005 №440 «Про затвердження Зводу відомостей, що становлять державну таємницю» (зі змінами).

У відповідності до вищезазначених норм чинного законодавства, Міністерством оборони України було занесено військову частину НОМЕР_1 до Єдиного державного реєстру підприємств та організації України, як юридичну особу, що підтверджується довідкою від 20.12.2012 № 1094/12, яка видана Головним управлінням оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України. Відповідно до вимог пункту 4 статті 7 розділу 3 Закону України від 15.05.2003 №755 (зі змінами) «Про державну реєстрацію осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» до Єдиного державного реєстру не носять відомості, що становлять державну таємницю. (а.с.9-10)

Листом від 09.07.2018 року № 108-10696 відповідачем повідомлено позивача, що скасування реєстраційної дії/запису в ЄДР можливо лише у спосіб визначений чинним законодавством, зокрема ст.ст. 6, 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Вказані обставини підтверджені відповідними належними, допустимими та достатніми доказами, і не є спірними.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження державного реєстратора у спірних правовідносинах регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» (у редакції, чинній на момент проведення державної реєстрації) передбачено, що дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб-підприємців.

З огляду на пункт 2 Прикінцевих положень вказаного Закону державний реєстратор протягом 2004-2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов`язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка.

Матеріалами справи підтверджено, що юридичною особою - Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання вимог Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» отримано свідоцтво про державну реєстрацію єдиного зразка. (а.с.13)

На підставі наданих позивачем документів 06.07.2005 року державним реєстратором було проведено реєстраційну дію «Включення відомостей про юридичну особу» стосовно юридичної особи - Військової частини НОМЕР_1 .

Частиною першою статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» у редакції на час здійснення реєстрації був визначений вичерпний перелік підстав для відмови у здійснення державної реєстрації. Зокрема, встановлювалось, що підставами для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи є:

невідповідність відомостей, які вказані в реєстраційній картці на проведення державної реєстрації юридичної особи, відомостям, які зазначені в документах, що подані для проведення державної реєстрації юридичної особи;

невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону;

порушення порядку створення юридичної особи, який встановлено законом, зокрема:

наявність обмежень на зайняття відповідних посад, встановлених законом щодо осіб, які зазначені як посадові особи органу управління юридичної особи;

невідповідність відомостей про засновників (учасників) юридичної особи відомостям щодо них, які містяться в Єдиному державному реєстрі;

наявність обмежень щодо вчинення засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженою ними особою юридичних дій, які встановлені абзацом четвертим частини другої статті 35 цього Закону;

наявність в Єдиному державному реєстрі найменування, яке тотожне найменуванню юридичної особи, яка має намір зареєструватися;

використання у найменуванні юридичної особи повного чи скороченого найменування органу державної влади або органу місцевого самоврядування, або похідних від цих найменувань, або історичного державного найменування, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відмова у проведенні державної реєстрації юридичної особи з інших підстав не допускається.

Отже, з аналізу викладених правових норм вбачається, що законодавством регламентовано перелік підстав для відмови у державній реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, який є виключним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеної Верховним Судом у постанові від 27 березня 2018 року у справі № 826/4947/16.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що підстав для відмови у проведенні вищезазначених реєстраційних дій, відповідно до Закону діючого на той час, у державного реєстратора не було.

При цьому, частиною другою статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає:

1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника);

2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі;

3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі;

4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру;

5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів;

6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації;

7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання;

8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру;

9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів;

10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі).

Отже, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації на підставі перевірки вичерпного переліку документів лише засвідчує факт, тобто виконує функцію легалізації події. Виконання цієї функції не передбачає і не наділяє його повноваженнями перевірки (контролю) інших критеріїв, ніж визначені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Щодо доводів апелянта з приводу того, що відомості про Військову частину НОМЕР_1 відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про державну таємницю» (тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пункту 1.4.4 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 12 серпня 2005 року № 440 (далі Звід відомостей № 440), становлять державну таємницю, у зв`язку з чим підлягають видаленню з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про державну таємницю», пункту 1.4.4 Зводу № 440 відомості про організаційно-штатну структуру, дислокацію, систему охорони, оборони, чисельність особового складу військових частин (установ) Збройних Сил України на мирний час, а також їх підпорядкованості становить державну таємницю.

Згідно із приписами частини шостої статті 5 Закону України «Про державну таємницю» забезпечення охорони державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, діяльність яких пов`язана з державною таємницею, покладається на керівників зазначених органів, підприємств, установ і організацій.

При цьому, частиною п`ятою статті 5 Закону України «Про Збройні Сили України» передбачено, що відомості про особовий склад Сил спеціальних операцій Збройних Сил України, а також про осіб, які співпрацюють або раніше співпрацювали на конфіденційній основі із Силами спеціальних операцій Збройних Сил України, становлять державну таємницю і підлягають захисту відповідно до Закону України «Про державну таємницю».

З огляду на приписи статті 15 Закону України «Про державну таємницю» засекречування матеріальних носіїв інформації здійснюється шляхом надання на підставі Зводу відомостей, що становлять державну таємницю (розгорнутих переліків відомостей, що становлять державну таємницю), відповідному документу, виробу або іншому матеріальному носію інформації грифа секретності посадовою особою, яка готує або створює документ, виріб або інший матеріальний носій інформації. Засекречування документів здійснюється лише в частині відомостей, що становлять державну таємницю. У разі подання запиту на документ, частина якого засекречена, доступ до такого документа забезпечується в частині, що не засекречена.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що забезпечення охорони державної таємниці покладається на керівників відповідних органів. При цьому, у разі віднесення конкретної інформації до державної таємниці, у тому числі на підставі Зводу відомостей, така інформація, носії інформації підлягають засекречуванню у встановленому порядку.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» визначено перелік документів, які подаються юридичною особою для державної реєстрації створення, припинення юридичної особи, внесення змін до відомостей про юридичну особу у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, виділу юридичної особи, припинення юридичної особи в результаті її реорганізації або ліквідації. Разом з тим, такої дії, як скасування державної реєстрації Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» не передбачено.

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмова державного реєстратора у скасуванні державної реєстрації на підставі листа позивача є правомірною.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що всі наведені апелянтом аргументи колегією суддів вважаються такими, що не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Судове рішення виготовлено 16.09.2019 р.

Керуючись статтями 308, 309, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2019 р. залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про зобов`язати вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

А.Г. Степанюк