Справа № 815/2566/18
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2566/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: не з`явився

відповідач: Жукова Т.О. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Мегалайн Інвест (65012, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Осипова, будинок 44; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.04.2018р., -

Обставини справи:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Мегалайн Інвест до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу № 1197 від 20.02.2018р.

Ухвалою від 04.06.2018р. позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

06.06.2018р. до суду надійшов уточнений адміністративний позов (вх. №15980/18), відповідно до якого позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 12.04.2018 р.

В обґрунтування позову зазначено, що Головним управлінням ДФС в Одеській області 03.03.2018р складено Акт № 174/15-32-14-15/39245283 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мегалайн Інвест» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Аврора Фінанс» за період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р. (з урахуванням самостійного зменшення сум податкового кредиту за грудень 2015 та січень 2016 року, здійснених підприємством ТОВ «Мегалайн Інвест», та наслідків впливу на наступні додаткові періоди)», яким встановлено порушення п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п.200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 № 2755-VІ язі змінами і доповненнями).

На підставі Акту перевірки №174/15-32-14-15/39245283 винесене податкове повідомлення-рішення № від 12.04.2018, яким визначено суму грошового зобов`язання в розмірі 569 867,00 грн. (379 911,00 грн. за основним платежем (податок на додану вартість) та 189 956,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій).

Позивач не погоджується з таким рішенням, оскільки висновки контролюючого органу базуються на припущеннях і не враховують доказів та відомостей щодо господарської діяльності ТОВ "Мегалайн Констракшн" в періоди, які перевірялись, та, відповідно, донарахування податкових зобов`язань та покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафних санкцій є безпідставним та таким, що суперечить чинному законодавству. Так, позивач вказав, що має в наявності всі первинні документи, що відповідно ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтверджують здійснення господарських операцій з ТОВ «Аврора Фінанс», в акті перевірки не наведено жодних обставин і доказів, які б свідчили про незвичайність цін по спірних операціях, або про невідповідність господарських операцій цілям і завданням статутної діяльності платника податків, незвичайності цієї операції для учасників операції, збитковості спірної операції, або інших обставин, які окремо або в сукупності могли свідчити про фіктивність здійснених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії підприємства і його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової виголи. Докази, які б підтвердили той факт, що позивач був обізнаний про обставини діяльності контрагента, в матеріалах справи відсутні. Відповідач не обґрунтовує наявність у позивача реальної можливості з`ясувати всі обставини діяльності його постачальника на момент проведення з ними операцій.

Ухвалою від 11.06.2018р.відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін); встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань; призначено судове засідання по справі на 04.07.2018р.

03.07.2018р. до суду надійшов відзив на адміністративний позов (вх. № 18998/18), в якому відповідач стверджує, що встановлені під час перевірки порушення п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п.200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, підтверджуються віносинами позивача з ТОВ «Аврора Фінанас», щодо директора якого ухвалою від 18.01.2017 року слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва Лінник О.П. по справі №761/1691/17, провадження №1- кс761/1401/2017, доведено, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 12.08.2016 року директора ТОВ «Аврора Фінанс» визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.І ст.205, ч.2 ст.205-1 КК України.

Проведеним аналізом діяльності ТОВ «Аврора Фінанс» встановлено відсутність необхідних умов для здійснення господарських операцій, у зв`язку з відсутністю основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів та встановленням факту фіктивного підприємництва з боку посадових осіб підприємства, встановленого вироком суду, саме у період листопада 2015р. - 2016 р.

За таких обставин відповідач вважає, що ТОВ «Мегалайн Інвест» завищено показники ряду 10.1 Декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою» на загальну суму 379911грн. (жовтень листопад 2015р.).

Ухвалою суду від 04.07.2019р., яку занесено до протоколу судового засідання, у судовому засіданні задоволено клопотання позивача, оголошено перерву для надання можливості позивачу ознайомитися з матеріалами справи.

13.07.2018 р. (вх. № 20223/18) представником позивача через канцелярію суду подано клопотання про зупинення провадження у справі, а якому останній просить зупинити провадження в адміністративній справі №815/2566/18 до розгляду адміністративної справи № 815/3100/18 та розгляду справи Верховним Судом (Касаційний кримінальний суд) (провадження №51-5648ск18) та справи № 761/1691/17 в частині визначення законності винесення ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.01.2017р.

Ухвалою від 13.07.2018р. клопотання позивача задоволено частково. Зупинено провадження у справі № 815/2566/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Мегалайн Інвест до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.04.2018р. до набрання законної сили рішенням у справі №815/3100/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Магалайн Інвест до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним наказу Головного управління ДФС в Одеській області №1197 від 20.02.2018 р. В іншій частині клопотання відмовлено.

24.05.2019р. до суду надійшло клопотання представника Головного управління ДФС в Одеській області (вх. № 18727/19) про поновлення провадження по справі.

Ухвалою від 05.06.2019р., яку занесено до протоколу судового засідання, поновлено провадження по справі, оголошено перерву для надання сторонами додаткових доказів до 18.06.2019р.

Ухвалою від 18.06.2019р., яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено розгляд справи на 27.06.2019р.

27.06.2019р. від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі за правилами письмового провадження. Судом було вирішено, що справу буде розглянуто в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 01.07.2019р., у зв`язку з необхідність витребування додаткових доказів, з`ясування обставин по справі, забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті заявлених позовних вимог вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання.

Ухвалою від 11.07.2019р., яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву до 17.07.2019р.

Ухвалою від 17.07.2019р., яка занесена до протоколу судового засідання, за клопотанням представника відповідача про надання додаткового часу для ознайомлення з наданими письмовими доказами оголошено перерву до30.08.2019р.

Ухвалою від 30.08.2019р. закрито підготовче провадження у справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09.09.2019р.

В судове засідання 09.09.2019р. з`явився представник відповідача. Від представника позивача через канцелярію суду 09.09.2019р. надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (вх.№ЕП/6492/19).

У відкритому судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Мегалайн Інвест» , місце знаходження юридичної особи 65012, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Осипова, будинок 44, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 1 556 102 0000 052967 від 05.06.2014р.

Види діяльності: Код КВЕД 43.21 Електромонтажні роботи;Код КВЕД 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування;Код КВЕД 43.31 Штукатурні роботи;Код КВЕД 43.34 Малярні роботи та скління;Код КВЕД 71.11 Діяльність у сфері архітектури;Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний)

Між ТОВ «Центр комерційних площ» (замовник) та ТОВ «Мегалайн Інвест» (генеральний підрядник) 03.08.2015р. укладено договір генерального підряду №03/08/01, предметом якого є будівництво соціально-громадського комплексу в складі багатофункціонального торгового центру, паркінга та влаштування дороги по пров. Червоноармійський, 3. Протоколом узгоджено договірну діну (додаток №3 до Договору).

Листом від 06.08.2015р. замовником будівництва повідомлено ДАБІ України про заміну генерального підрядника з ТОВ «КАНБУД`на ТОВ «Мегалайн Інвест».

Між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Аврора Фінанс» було укладено договір підряду №0610/01 від 06.10.2015 р., предметом якого є виконання робіт по будівництву об`єкта: «будівництво соціально-громадського комплексу в складі багатофункціонального торгового центру, паркінга та влаштування дороги по пров. Червоноармійський, 3 »

ТОВ «Мегалайн Інвест» сплачено відповідні кошти на користь ТОВ «Аврора Фінанс», що підтверджується платіжними дорученнями:

№ 170 від 20.10.2015р. на суму 289 000,00 грн.

№ 230 від 11.11.2015р. на суму 1 727 216,00 грн.

№ 249 від 11.11.2015р. на суму 83 250,00 грн.

№ 272 від 16.11.2015р. на суму 90 000,00 грн.

№ 285 від 26.11.2015р. на суму 90 000,00 грн.

№ 318 від 07.12.2015р. на суму 1 494 631,00 грн.

На виконання вимог законодавства (п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України) за договором підряду №0610/01 від 06.10.2015 р. ТОВ «Аврора Фінанс» було зареєстровано податкові накладні:

№14 від 20.10.2015 на суму 289 000,00 грн., що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документу: );

№34 від 11.11.2015 на суму 1 810 466,00 грн., що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документу: );

№37 від 16.11.2015 на суму 90 000,00 грн., що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документу: );

№39 від 26.11.2015 на суму 90 000,00 грн., що підтверджується квитанцією №1 реєстраційний номер документу: );

№44 від 07.12.2015 на суму 1 494 631,00 грн., що підтверджується квитанцією №1 (реєстраційний номер документу: ).

Головним управлінням ДФС в Одеській області 03.03.2018р. складено Акт № 174/15-32-14-15/39245283 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мегалайн Інвест», з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Аврора Фінанс» () за період з 01.10.2015р. по 31.12.2015р. (з урахуванням самостійного зменшення сум податкового кредиту за грудень 2015р. та січень 2016р. здійснених підприємством ТОВ «Мегалайн Інвест», за наслідками впливу на наступні податкові періоди)».

Перевірку проведено на підставі наказу Головного управлінням ДФС в Одеській області №1197 від 20.02.2019р., відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового Кодексу України.

На підставі Акту перевірки №174/15-32-14-15/39245283 винесено податкове повідомлення-рішення № від 12.04.2018р., яким визначено суму податкового зобов`язання в розмірі 569 867,00 грн. (379 911,00 грн. за основним платежем (податок на прибуток приватних підприємств) та 189 956,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій) Податковим органом під час перевірки встановлено порушення п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, ст. 200.2 Податкового кодексу України від 02.12.2010 за № 2755-VI (зі змінами і доповненнями), що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього у сумі 379 911 гри., в тому числі:

за жовтень 2015 року у розмірі 48 167 грн.;

за листопад 2015 року у розмірі 144 128 грн.;

за грудень 2015 року у розмірі 174 371 грн.;

за лютий 2016року у розмірі 13 245 грн.

Свою позицію відповідач аргументує тим, що позивачем під час проведення перевірки не надано достатній обсяг підтверджуючих документів бухгалтерського та податкового обліку, які б надавали доказ прямого зв`язку послуг субпідряду, отриманих від контрагента ТОВ «Мегалайн Інвест», з наступним виконанням робіт. Однак, вказане спростовується наданими первинними документами позивачем, які відображають ланцюг провадження позивачем господарської діяльності.

Перевіркою відображених у рядку 10.1 Декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою» показників за період з 01.10.2015р. по 31.12.2016р. (період, на який мали вплив взаємовідносини з ТОВ "Аврора Фінанс") у загальній сумі 30262642грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив придбання будівельних матеріалів, вартість послуг підрядних організацій, інше.

Проведеною перевіркою відображеного показника по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ "Аврора Фінанс" за період з 01.10.2015 по 31.12.2016 на підставі документів, наведених у додатку №4 до акту перевірки, встановлено його завищення у розмірі 379911грн., у тому числі за жовтень 2015 року у розмірі 48167грн., за листопад 2015 року у розмірі 331744грн.

Перевіркою встановлено необґрунтоване віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ у складі вартості робіт, отриманих від підприємства ТОВ "Аврора Фінанс", по яким на час перевірки не надано достатній обсяг підтверджуючих документів бухгалтерського та податкового обліку.

ТОВ «Мегалайн Інвест» здійснено за наступні періоди податкової звітності з ПДВ самостійне коригування наслідків віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ у складі вартості робіт, отриманих від ТОВ "Аврора Фінанс". Зазначене уточнення здійснено шляхом подання уточнюючих розрахунків:

-від 31.01.2018 року: № за лютий 2016 року, № за березень

2016 року, № за квітень 2016 року, № за травень 2016 року, № за червень 2016року;

-від 19.02.2018 року: № за січень 2016 року, № за лютий 2016 року, № за березень 2016 року, № за квітень 2016 року, № за травень 2016 року, № за червень 2016року.

Підприємством сплачено на бюджетний рахунок суму коригувань та суму самостійно розрахованих штрафних санкцій, та пені.

Таким чином, перевіркою встановлено необґрунтоване віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ у складі вартості підрядних робіт, отриманих від ТОВ "Аврора Фінанс", по яким на час проведення перевірки не надано достатній обсяг підтверджуючих документів бухгалтерського та податкового обліку, якими надається доказ прямого зв`язку з наступним виконанням робіт, та крім того, по яким відсутній доказ пов`язання з провадженням господарської діяльності.

Судом встановлено, що Наказ Головного управління ДФС в Одеській області №1197 від 20 лютого 2018 року, відповідно до якого проводилася перевірка, було винесено на виконання вимог пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України однією із підстав здійснення документальної позапланової перевірки є судове рішення суду (слідчого судді) при призначення перевірки, винесене ними відповідно до закону.

18.01.2017р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/1691/17 призначено проведення документальної позапланової перевірки, в тому числі, ТОВ «Мегалайн Інвест» щодо проведення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Аврора Фінанс». На виконання зазначеної ухвали та з урахуванням приписів п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України керівником ГУ ДФС в Одеській області прийнято наказ №1197 від 20.02.2018р., яким призначено провести документальну позапланову перевірку ТОВ «Мегалайн Інвест» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Аврора Фінанс» за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р., тривалістю 5 робочих днів, з 20.02.2018р.

16.02.2018р. ТОВ «Мегалайн Інвест» звернулось з апеляційною скаргою на Ухвалу від 18.01.2017р. до Апеляційного суду м. Києва. 26.02.2019р. ухвалою Апеляційного суду м. Києва у справі №761/1691/17 відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Мегалайн Інвест» на Ухвалу від 18.01.2017р.

18.02.2018р. ТОВ «Мегалайн Інвест» звернулось з касаційною скаргою на Ухвалу від 26.02.2017р. до Верховного Суду.

29.05.2018р. ухвалою Верховного Суду (Касаційний кримінальний суд) відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою директора ТОВ «Мегалайн Інвест» на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26.02.2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Постановою Верховного Суду від 16.01.2019р. справі №761/1691/17 касаційну скаргу директора ТОВ «Мегалайн Інвест» задоволено. Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26.02.2019р. скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.02.2019р. по справі №761/1691/17 ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2017 року в частині призначення позапланової документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства України при нарахуванні та сплаті до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства ТОВ «Мегалайн Інвест» за період з 01.01.2014р. по 22.11.2016р. щодо проведення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Аврора Фінанс» скасовано. Прийнято нову ухвалу, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого в частині призначення позапланової документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства України при нарахуванні та сплаті до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства ТОВ «Мегалайн Інвест» за період з 01.01.2014р. по 22.11.2016р. щодо проведення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Аврора Фінанс».

25.06.2018 року ТОВ «Мегалайн Інвест» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДФС в Одеській області, в якому просило визнати протиправним наказ відповідача від 20.02.2018 року №1197 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року у справі №815/3100/18 у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Мегалайн Інвест» відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2019р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегалайн Інвест» залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року без змін.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що перевірку проведено за належних правових підстав та відповідно до норм чинного законодавства.

Крім того, судом встановлено, що Печерським районним судом міста Києва у справі №757/26441/16-к був винесений вирок від 12.08.2016р. відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 був призначений директором з 17.11.2015 р.), яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205, ч.2 ст.205-1 КК України.

Під час офіційного з`ясування обставин по справі суд встановив, що договір №0610/01 з ТОВ «Аврора Фінанс» укладено 06.10.2015 р., податкові накладні виписані за підписом директора ОСОБА_2 , зокрема податкові накладнимі №14 від 20.10.2015р. на суму 289 000,00 грн., №34 від 11.11.2015 на суму 1 810 466,00 грн., №37 від 16.11.2015 на суму 90 000,00 грн.

Дані обставини підтверджує відповідач у додаткових поясненнях від 18.06.2019р. (вх. № 21793/19) та зазначає, що Договір підряду №0610/01 від 06.10.2015р. підписано від імені попереднього директора ТОВ «Аврора Фінанс» Шеремет А. ОСОБА_3 .

Як вбачається з вироку від 12.08.2016р. у справі №757/26441/16-к, директором ТОВ «Аврора Фінанс» ОСОБА_1 призначений 17.11.2015р.

Судом встановлено, що податкова накладна №39, складена 26.11.2015р. на загальну суму 90 000 грн., підписана ОСОБА_1 , та оплата здійснена 26.11.2015р. на суму 90 000 грн. у період, коли на посаді директора була саме ця особа.

Під час розгляду справи суд встановив, що позивач за КВЕД має право займатися наступними видами діяльності: електромонтажні роботи; монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; інші будівельно-монтажні роботи; штукатурні роботи; малярні роботи та скління; будівництво житлових і нежитлових будівель (основний).

Тобто, укладений договір позивача з його контрагентом повністю узгоджуються, є логічними та відповідають тому виду діяльності, яким займається ТОВ «Мегалайн Інвест».

Також, суд звертає увагу, що зазначений договір, укладений між позивачем та ТОВ «Аврора Фінанс», є чинним, ніким не скасований, а його виконання підтверджується належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, що знаходяться в матеріалах справи.

Суд встановив, що за виконані роботи позивач зі своїм контрагентом розрахувався, тобто сторони договору зазнали змін майнового стану. Даний факт підтверджується наданими позивачем до суду платіжними дорученнями, які наявні в матеріалах справи.

Крім того, під час розгляду справи на підтвердження реальності здійснення вказаних господарських операцій позивача з його контрагентом в періодах, що перевірялися, а також на підтвердження факту використання зазначених робіт в господарській діяльності та реального настання правових наслідків надав до суду копію договору генерального підряду №03/08/01 від 03.08.15 року по замовнику будівництва ТОВ «ЦЕНТР КОМЕРЦІЙНИХ ПЛОЩ».

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.

Відповідно до пп.2.1, пп.2.2 п.2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Суд зазначає, що матеріали справи містять всі необхідні документи на підтвердження здійснення фінансово-господарських відносин позивача з контрагентами в періодах, що перевірялися, які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій.

З наданих позивачем первинних документів вбачається, що вказаним контрагентом позивача в періоді, що перевірявся, виконувалися роботи, а позивач в свою чергу здійснював оплату за виконані роботи з метою провадження своєї господарської діяльності, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, за наслідками цих господарських операцій контрагентом видано податкові накладні, які були включені позивачем у податкову звітність у періодах, що перевірялися.

Також, суд звертає увагу, що згідно з пп.180.1.1 п.180.1 ст.180 Податкового кодексу України платником податку є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Суд встановив, що позивач та його контрагент на момент здійснення вказаних господарських операцій були платниками податків.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років). Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно з п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; ґ) виключено; д) виключено; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, відповідно до зазначених правових норм, з моменту списання коштів з банківського рахунка позивача або отримання ним робіт від контрагента, що підтверджується податковими накладними, у нього виникло право на віднесення сум податку по операціях з цими контрагентами до складу свого податкового кредиту.

При цьому, факт виконання контрагентом позивача умов договорів підтверджується наданими до суду первинними документами, що знаходяться в матеріалах справи, а саме: копією Довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за січень 2016 р. від 29.01.2016 р. і між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Аврора Фінанс»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №1 за січень 2016 р. від 29.01.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Аврора Фінанс»); копією Довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за лютий 2016 р. від 29.02.2016 р. між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Аврора Фінанс»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №2 за лютий 2016 р. від 29.02.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Аврора Фінанс»); копією Довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за березень 2016 р. від 28.03.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Аврора Фінанс»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №3 за березень 2016 р. від 28.03.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Аврора Фінанс»); копією Довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за квітень 2016 р. від 29.04.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Аврора Фінанс»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №4 за квітень 2016 р. від 29.04.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Аврора Фінанс»).

Крім того вказані роботи були прийняті замовником ТОВ «Центр комерційних площ», що підтверджується: копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №1 за січень 2016 р. від 29.01.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №2 за січень 2016 р. від 29.01.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №3 за січень 2016 р. від 29.01.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №4 за січень 2016 р. від 29.01.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №11 за січень 2016 р. від 29.01.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №28 за лютий 2016 р. від 29.02.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №30 за лютий 2016 р. від 29.02.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №43 за лютий 2016 р. від 29.02.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №51 за лютий 2016 р. від 29.02.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №52 за лютий 2016 р. від 29.02.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №58 за березень 2016 р. від 28.03.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №59 за березень 2016 р. від 28.03.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №61 за березень 2016 р. від 28.03.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №62 за березень 2016 р. від 28.03.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №63 за березень 2016 р. від 28.03.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №70 за березень 2016 р. від 28.03.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»);копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №86 за березень 2016 р. від 28.03.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»); копією Акту приймання виконаних будівельних робіт №151 за квітень 2016 р. від 29.04.2016 р. (між ТОВ «Мегалайн Інвест» та ТОВ «Центр Комерційних Площ»).

Згідно з п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно з п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Також, посилання відповідача на відсутність у контрагента позивача власних основних фондів, відповідних виробничих потужностей, трудових ресурсів не є доказом несумлінності платника податку - ТОВ «Мегалайн Інвест», оскільки чинне законодавство передбачає можливість залучення третіх осіб для виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, позивач не повинен нести відповідальність за дії чи бездіяльність своїх контрагентів. Порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не можуть бути підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сум податку по операціях з контрагентами до складу свого податкового кредиту у випадку, коли він виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження його розміру.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Суд звертає увагу на рішення Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2007 року, про порушення Україною статті 1 Першого протоколу у справі "Інтерсплав проти України". Так, у п.37 рішення вказується: "Заявник стверджував, що він сплачував податки відповідно до Закону і ці платежі перевірялись декілька разів державними органами. Він зазначив, що він не несе відповідальності за діяльність інших компаній, у яких він купував металевий брухт, ціна на який включала ПДВ. Обов`язок сплачувати це ПДВ покладався на ці компанії, а не на заявника. Заявник підкреслив, що він не мав ні компетенції, ні можливості контролювати господарську діяльність інших підприємств і ситуація, на яку посилається Уряд, вказує на незадовільну діяльність податкових органів, за які заявник не повинен нести відповідальність. Він далі підкреслював, що численні перевірки його діяльності які здійснювалися податковими органами, не виявили порушень, на підставі яких останні могли б ґрунтувати свої відмови". Відповідно до п.38 рішення зазначено: "На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів для запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б указували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань".

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 12.04.2018р. підлягає скасуванню в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у сумі 364911грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 182456грн.

При прийнятті рішення суд враховує, що факти порушень контрагентом позивача податкового законодавства не приймаються судом як доказ того, що позивач був безпосередньо залучений до можливих зловживань контрагента у системі оподаткування і тому повинен бути позбавленим права на податковий кредит з податку на додану вартість, відповідно до отриманих податкових накладних після здійснення оплати (за першою подією). Проте, з урахуванням того, що податкова накладна № 39 від 26.11.2015р. на суму 90000грн. складена особою, відносно якої наявний вирок суду, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог щодо скасування рішення податкового органу в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у сумі 15000грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 7500грн.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (ToscutaandOthers v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішення по справі YvonnevanDuynv.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час розгляду справи відповідач не надав доказів, які спростовують встановлені вище факти.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведені норми законодавства, суд робить висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 8204,16грн. судового збору, сплаченого за звернення до суду із позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю Мегалайн Інвест (65012, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Осипова, будинок 44; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; )про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.04.2018р.,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 12.04.2018р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у сумі 364911грн.(триста шістдесят чотири тисячі дев`ятсот одинадцять гривень) та за штрафними (фінансовими) санкціями 182456грн. (сто вісімдесят дві тисячі чотириста п`ятдесят шість гривні).

В решті вимог,- відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; )за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Мегалайн Інвест (65012, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Осипова, будинок 44; ) судовий збір у розмірі 8204,16 грн. (вісім тисяч двісті чотири гривні 16 коп.).

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішеннясуду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19.09.2019р.

Суддя Г.П. Самойлюк

.