Справа № 536/381/19
Суддя: Зоріна Д. О.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження: 2-а/537/87/2019
Справа № 536/381/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2019 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Маслій М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Кременчуцького РВП КВП лейтенанта поліції Дмитренко Віталія Івановича про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2019 року на адресу Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області з Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшли матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Кременчуцького РВП КВП лейтенанта поліції Дмитренко В.І. про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, для розгляду по суті на підставі ухвали від 21 березня 2019 року.

Згідно змісту позову, позивач ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправними дії інспектора СРПП №3 КРВП Дмитренко В.І в Полтавській області при винесенні постанови серії ДПО18 №101740 від 08 березня 2019 року про притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення ; скасувати постанову інспектора СРПП №3 КРВП Дмитренко В.І в Полтавській області серії ДПО18 №101740 від 08 березня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, постановою серії ДП18 №101740 від 08 березня 2019 року, винесену інспектором СРПП №3 Кременчуцького РВП КВП лейтенантом поліції Дмитренко В.І. позивача було притягнуто до відповідальності за порушення вимог статті 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до вказано постанови, позивач 08 березня 2019 року о 10 год. 00 хв., рухаючись за кермом автомобіля Mazda 626 GD, по трасі Т-1716 поблизу села Піщане, керувала автомобілем без увімкненого ближнього світла фар, чим порушила вимоги пункту 9.8 Правил дорожнього руху України. Зазначені дії інспектора позивач вважає протиправними, а постанову незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права з наступних підстав. Відповідач виніс постанову взагалі без розгляду справи про адміністративне правопорушення, без дослідження обставин справи та оцінки доказів вчинення правопорушення, а тільки констатував факт вчинення правопорушення у виді неувімкнення ближнього світла фар. Окрім того, як зазначає ОСОБА_1 , відповідачем було зачитано її лише на вимогу останньої і лише після складання постанови, у зв`язку із чим вона не мала можливості скористатися своїми правами, зокрема, на послуги спеціаліста в галузі права. Позивач також зазначає, що в оскаржуваній постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, що є порушенням вимог статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За викладених обставин, зважаючи на порушення норм матеріального та процесуального права, допущених відповідачем при складанні оскаржуваної постанови, позивач і вимушена звернутись до суду.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 25 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано час для усунення недоліків.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 03 липня 2019 року відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач, інспектор СРПП №3 Кременчуцького РВП КВП лейтенант поліції Дмитренко В.І. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки, не надав до суду відзив на позов.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі пояснень позивача та письмових матеріалів справи.

Суд, вислухавши думку позивача ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

08 березня 2019 року інспектором СРПП КРВП лейтенантом поліції Дмитренко В.І. було винесено постанову серії ДП18 №101740 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді попередження за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із вказаної вище постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, 08 березня 2019 року о 10 год. 00 хв. на автодорозі Т-1716 81 км водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mazda 626, державний номерний знак НОМЕР_1 , поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар, чим порушила вимоги пункту 9.8 Правил дорожнього руху України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Пунктом 9.8 Правил дорожнього руху України, встановлено, що з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Статтею 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, у виді попередження.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до положень статті 74 Кодексу адміністративного судочинства, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Також, згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які письмові, електронні докази, пояснення свідків тощо, які підтверджують факт вчинення позивачем ОСОБА_1 зазначеного у протоколі серії ДПО18 №101740 від 08 березня 2019 року правопорушення.

Суд також звертає увагу на той факт, що відповідач не надав до суду відзиву та жодного пояснення щодо позову ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився.

Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кодексом адмінстративного судочинства України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності як на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, так і її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. В даній категорії справ відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу частини 3 статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та, як наслідок, правомірності винесеного рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді попередження.

Окрім вказаного, суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 125 Кодексу, розглядають та накладають стягнення органи Національної поліції.

Відповідно до частин 2, 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі; у випадках, передбачених частинами 1 та 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Порядок оголошення постанови по справі про адміністративне правопорушення і вручення копії постанови передбачений статтею 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналізуючи вищезазначені положення чинного законодавства, а саме статті 222, 258, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення не звільняє посадову особу, що її розглядає, від дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення і складання постанови, передбаченої чинним законодавством.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченої статтями 280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в повному обсязі.

Натомість, з наданого стороною позивача відеозапису вбачається, що патрульним поліцейським не було досліджено докази вчинення правопорушення, не зачитано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а зачитано їх лише на вимогу позивача вже після складання постанови, не надано право на надання пояснень, що є порушенням вимог статті 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також враховуючи порушення інспектором патрульної поліції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, що ставить під сумнів правомірність притягнення позивача до відповідальності, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог останньої в частині скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню.

На підставі частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Водночас, вимогу позивача щодо визнання протиправними дій інспектора патрульної поліції суд вважає такою, що задоволенню не підлягає, оскільки вказані повноваження місцевого загального суду як адміністративного не передбачені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 72, 74, 77, 132, 134, 139, 244, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до інспектора СРПП №3 Кременчуцького РВП КВП лейтенанта поліції Дмитренко Віталія Івановича (адреса: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, проспект Свободи, будинок 166) про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову серії ДПО18 №101740, винесену 08 березня 2019 року інспектором СРПП №3 Кременчуцького РВП КВП лейтенантом поліції Дмитренко Віталієм Івановичем про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у вигляді попередження - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в іншій частині - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.О. Зоріна