Справа № 446/1514/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 446/1514/16-а

адміністративне провадження № К/9901/32057/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Желєзного І.В., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Кам`янка-Бузького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11.11.2016р. (суддя - Котормус Т.І.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2017р. (судді - Обрізко І.М., Кухтей Р.В., Сапіга В.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати їй доплати до пенсії - підвищення як реабілітованому громадянину у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого статтею 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати відповідача виплатити їй неодержане підвищення до пенсії за період з 01.08.2013р. по 30.11.2013р. (894 грн х 0,5 = 447 грн; 447 грн х 3 = 1341 грн); з 01.12.2013р. по 31.12.2013р. (949 грн х 0,5 = 474,50 грн); з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. (949 грн х 0,5 = 474,50 грн; 474,50 грн х 12 = 5694 грн);з 01.01.2015р. по 31.08.2015р. (949 грн х 0,5 = 474,50 грн; 474,50 грн х 8 = 3796 грн); з 01.09.2015р. по 31.12.2015р. (1074 грн х 0,5 = 537 грн; 537 грн х 4 = 2148 грн); з 01.01.2016р. по 30.04.2016р. (1074 грн х 0,5 = 537 грн; 537 грн х 4 = 2148); з 01.05.2016р. по 30.07.2016р. (1130 грн х 0,5 = 565 грн; 565 грн х 3 = 1695 грн), а в загальному 17296,50 грн;

зобов`язати відповідача надалі виплачувати до її пенсії підвищення як реабілітованому громадянину, виходячи з розміру 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого статтею 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона отримує пенсію за віком з урахуванням підвищення до пенсії як реабілітованій особі, розмір якого не відповідає розміру, встановленому пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11.11.2016р., яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2017р., позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Кам`янка-Бузького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо невиплати позивачу надбавки до пенсії як члену сім`ї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було примусово переселено в розмірі, передбаченому пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 10.02.2016р. з врахуванням виплачених сум.

Зобов`язано Кам`янка-Бузьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області проводити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25% мінімальної пенсії з віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 10.02.2016р. з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон пов`язує зміну чи припинення таких виплат.

Позовні вимоги за період з 01.08.2013р. по 10.02.2016р. залишено без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не може застосовуватися для обчислення підвищення пенсій громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, та членам їх сімей, яких було примусово переселено, оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою статті 28 цього Закону застосовується виключно для визначення розмірів пенсій призначених згідно з цим Законом.

Позивач відзив на касаційну скаргу до суду не подавала.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту «г» частини 1 статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, призначені пенсії підвищуються громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до п.п. 2 п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» з 01.09.2008р. громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 грн, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 грн.

Відповідно до пункту 6 Розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення». Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач є реабілітованою на підставі статті 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій України», перебуває на обліку в Кам`янка-Бузькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Львівської області та отримує пенсію за віком з врахуванням підвищення до пенсії примусово переселених членів сім`ї реабілітованих у розмірі 43,52 грн на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008р. №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Вважаючи, що відповідачем вказане підвищення до пенсії виплачується у меншому розмірі ніж це передбачено пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що при визначенні позивачу розміру підвищення до пенсії, як члену сім`ї політично репресованого і згодом реабілітованого, застосуванню підлягає пункт «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не положення постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008р. №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Суди дійшли висновку про те, що Закон України «Про пенсійне забезпечення» має вищу юридичну силу в порівнянні з постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008р. №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», а тому відповідач неправомірно виплачував підвищення до пенсії позивачу в меншому розмірі, ніж це передбачено пунктом «г» статті 77 зазначеного Закону.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду судами встановлено, що позивач є реабілітованою особою на підставі статті 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій України», підвищення до пенсії, яке виплачується позивачу в обсягах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008р. №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», звужує розмір сум, що підлягають виплаті реабілітованим громадянам, та суперечить Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про задоволення позову.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права висловлена Верховним Судом в постановах від 06.02.2019р. у справі №446/1848/16-а, від 10.10.2008р. у справі №446/1549/16-а, від 21.11.2018р. у справі №446/1563/16-а і Верховний Суд не знаходить підстав для відступу від зазначених висновків.

Посилання відповідача на те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону №1058-ІV, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій призначених згідно з цим Законом, також є безпідставними і висновки судів не спростовує, оскільки предметом позовних вимог у даній справі є розмір підвищення уже призначеної пенсії, а закріплене у частині 4 статті 28 Закону №1058-ІV правило застосовується виключно для визначення розмірів пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Кам`янка-Бузького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області залишити без задоволення, а постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11.11.2016р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

І.В. Желєзний

В.М. Кравчук