Справа № 200/8694/19-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 р. Справа№200/8694/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області (юридична адреса: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, буд. 14, ) про визнання неправомірним дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області про визнання дій відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті позивачу допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконними, зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення та виплату позивачу допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

На виконання зазначеної ухвали суду, позивачем усунені недоліки в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року суд відкрив провадження по справі № 200/8694/19-а, задовольнив клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання на 19 серпня 2019 року, зобов`язав відповідача надати суду належним чином засвідчену копію особової справи позивача.

08 серпня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без його участі.

19 серпня 2019 року судом відкладено розгляд справи до 10 вересня 2019 року.

20 серпня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

У судове засідання, призначене на 10 вересня 2019 року сторони не з`явились, про дату і місце розгляду повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи положення ч. 8 ст. 205 КАС суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Щодо позиції позивача та заперечень відповідача, суд зазначає наступне.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що у травні 2019 року звернувся до відповідача з відповідною заявою про виплату йому допомоги при народженні дитини на дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно повідомлення відповідача допомога була призначена на доньку ОСОБА_3 , проте у призначенні допомоги на сина ОСОБА_2 позивачу було відмовлено, оскільки останній не звернувся до відповідача про призначення із відповідною заявою протягом ІНФОРМАЦІЯ_2 з дня народження дитини. Дії відповідача щодо відмови у призначенні йому виплати при народженні дитини незаконними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

В установлений судом строк відповідачем через відділ документообігу та архівної роботи Донецького окружного адміністративного суду був наданий відзив, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач мотивовував тим, що 30.05.2019 року позивач звернувся із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини. До заяви додано копію свідоцтва про народження сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Допомога при народженні дитини призначена на період з 01.08.2018 по 31.08.2021 на дитину ОСОБА_4 згідно Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». В призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 відмовлено рішенням від 31.05.2019 року, у зв`язку з пропуском дванадцятимісячного строку для звернення для надання такої допомоги. Оскільки з дня народження дитини минуло більше дванадцяти місяців, то це є підставою для відмови у призначенні допомоги на дитину. На підтвердження наданих заперечень, відповідачем надано копію повідомлення про відмову в наданні соціальної допомоги від 31.05.2019 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином Грузії, про що свідчить посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_2 , видана 04.08.2017 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 . (а.с. 6,8)

24 жовтня 2016 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було видане свідоцтво серії НОМЕР_4 номер НОМЕР_5 про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 24 жовтня 2016 року складено відповідний актовий запис № 394. Батьками у зазначеному свідоцтві зазначено: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_5

30.05.2019 року позивач звернувся із заявою на адресу Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області із заявою про виплату допомоги при народженні дитини.

31.05.2019 року позивачу надано повідомлення, відповідно до якого уповноваженому представнику сім`ї ОСОБА_1 відмовлено в наданні допомоги сім`ям з дітьми по причині відсутності права на отримання допомоги на дитину ОСОБА_6 . (а.с. 23)

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви, спірними питанням у справі є призначення допомоги при народжені дитини позивачеві. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 8 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" № 2811-XII (далі Закон №2811-XII) встановлено, що громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, а також особи, яких визнано в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, мають право на державну допомогу нарівні з громадянами України на умовах, передбачених цим Законом, іншими законами або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Умови призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" визначено Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядок № 1751).

Приписами ст.11 Закону № 2811-XII, які кореспондуються з нормами Порядку № 1751, встановлено, що допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків, з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. В даному випадку, розпорядження відповідача від 19.06.2018 року про скасування рішення від 06.06.2018 року про призначення допомоги, в першу чергу, призводить до порушення інтересів дитини.

Аналогічні правові висновки, викладені Верховним Судом в постановах від 24 квітня 2019 року (справа №226/139/17), від 02 травня 2018 року (справа № 226/318/17).

Суд звертає увагу, що позивачем заявлений позов фактично в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення, а відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За таких обставин, з урахуванням інтересів дитини та обставин, встановлених судом, суд доходить висновку про наявність у позивача права на звернення до органу праці та соціального захисту населення за призначенням допомоги при народженні дитини та отримання цієї допомоги.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 2 КАС України встановлено, що адміністративні суди при оскарженні рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, серед іншого, перевіряють чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) та з урахуванням принципу верховенства права.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, беручи до уваги необхідність захисту прав та інтересів малолітньої дитини, яка є громадянином України, і перед якою держава Україна має певні зобов`язання, враховуючи ту обставину, що у позивача були об`єктивні причини пропуску строку звернення до відповідача із заявою про призначення допомоги при народженні дитини, виходячи з принципу верховенства права та завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним та скасування оскарженого рішення в частині, яке створює правові наслідки, і зобов`язання відповідача призначити та провести виплати позивачу допомоги при народженні дитини в порядку та розмірі, що встановлений статтею 12 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Відтак, позов підлягає задоволенню в частині скасування спірного рішення від 31.05.2019 року та у зобов`язальній частині, як способі відновлення прав позивача.

В позовних вимогах про оскарження дій відповідача суд відмовляє, оскільки зазначене не є належним захистом прав позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір при поданні адміністративного позову у розмірі 768,40 грн.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 384,20 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області (юридична адреса: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, буд. 14, ) про визнання неправомірним дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області від 31 травня 2019 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні допомоги при народженні дитини, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі, встановленому ч. 1 ст. 12 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області (юридична адреса: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, буд. 14, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом сторін) 18 вересня 2019 року. Судове рішення у повному обсязі складено 18 вересня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Троянова