Справа № 440/3005/19
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3005/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Національного банку України (надалі - відповідач, НБУ) про зобов`язання надати запитувану в запиті від 22.07.2019 публічну інформацію - копію рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.04.2019 у справі №826/7432/17.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на те, що він є клієнтом АТ КБ "Приватбанк", а тому у липні 2019 року звернувся до НБУ, як відповідача у справі №826/7432/17, з метою отримання копії рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.04.2019 у цій справі, яким визнано протиправним та скасовано рішення НБУ про виведення неплатоспроможного ПАТ КБ "Приватбанк" з ринку за участю держави. На свій запит ОСОБА_1 отримав відмову, що мотивована посиланням на приписи пункту 4 частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень", за якими не допускається розголошення інформації, для забезпечення захисту якої розгляд справи відбувався у закритому судовому засіданні. Посилаючись на порушення відповідачем, як розпорядником інформації, права на доступ до публічної інформації, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, справу призначено до розгляду одноособовим складом суду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників та без проведення судового засідання.

При цьому суд врахував, що згідно зі статтею 32 Кодексу адміністративного судочинства України усі адміністративні справи в суді першої інстанції, крім випадків, встановлених цим Кодексом, розглядаються і вирішуються суддею одноособово.

Частиною першою статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, Національного банку України, окружної виборчої комісії (окружної комісії з референдуму), розглядаються і вирішуються в адміністративному суді першої інстанції колегією у складі трьох суддів.

А відповідно до пункту 1 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

За таких обставин, зважаючи на те, що у поданій до суду позовній заяві позивач не оскаржує рішенні, дії чи бездіяльність Національного банку України як центрального банку України, особливого центрального органу державного управління, а спір стосується доступу до публічної інформації, розгляд справи здійснено одноособовим складом суду.

13.09.2019 судом одержано відзив НБУ на позов, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 26-30/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що рішення від 18.04.2019 у справі №826/7432/17 ухвалене Окружним адміністративним судом м. Києва за результатами розгляду справи у закритому судовому засіданні, тобто, відноситься до інформації з обмеженим доступом. Відтак, на переконання відповідача, ним правомірно відмовлено у наданні такої інформації на запит ОСОБА_1 від 22.07.2019 про доступ до публічної інформації.

За змістом частин другої, третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені сторонами у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 звернувся до НБУ із запитом від 22.07.2019 про отримання публічної інформації, у якому просив надати копію рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.04.2019 у справі №826/7432/17 посилаючись на те, що він є клієнтом АТ КБ "Приватбанк", а тому це рішення стосується його прав та законних інтересів /а.с. 12/.

Листом від 25.07.2019 вих.№18-007/38536 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для надання запитуваної інформації /а.с. 13/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що рішення від 18.04.2019 у справі №826/7432/17 ухвалене Окружним адміністративним судом м. Києва за результатами розгляду справи у закритому судовому засіданні, тобто, відноситься до інформації з обмеженим доступом.

Не погодившись з такою відповіддю розпорядника інформації, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 40 Основного Закону усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України від 13.01.2011 №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (надалі - Закон №2939-VI).

Статтею 1 цього Закону визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Закону №2939-VI доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Таким чином, закон гарантує усіх зацікавленим особам доступ до публічної інформації, а обмеження такого доступу можливе виключно у випадках, визначених законом.

Статтею 6 Закону №2939-VI визначено, що інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

Не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Згідно зі статтею 8 Закону №2939-VI таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

Порядок доступу до таємної інформації регулюється цим Законом та спеціальними законами.

Отже, право особи на доступ до публічної інформації може бути обмежене, зокрема, у разі коли така інформація відноситься до таємної інформації, а її розголошення може завдати істотної шкоди.

Суд враховує, що у запиті про доступ до публічної інформації від 22.07.2019 позивач прохав надати йому копію рішення суду.

Порядок доступу до судових рішень визначає Закон України від 22.12.2005 №3262-IV "Про доступ до судових рішень" (надалі - Закон №3262-IV).

Згідно зі статтею 2 цього Закону рішення суду проголошується прилюдно, крім випадків, коли розгляд справи проводився у закритому судовому засіданні. Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом.

Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Якщо судовий розгляд відбувався у закритому судовому засіданні, судове рішення оприлюднюється з виключенням інформації, яка за рішенням суду щодо розгляду справи у закритому судовому засіданні підлягає захисту від розголошення.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №3262-IV, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Частиною першою статті 4 Закону №3262-IV визначено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, доступ до судових рішень гарантується кожному шляхом їх оприлюднення та можливості перегляду за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Разом з цим, як визначено частиною другою статті 4 Закону №3262-IV, загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

А відповідно до абзацу першого частини четвертої цієї статті, обмеження права вільного користування офіційним веб-порталом судової влади України допускається настільки, наскільки це необхідно для захисту інформації, яка за рішенням суду щодо розгляду справи у закритому судовому засіданні підлягає захисту від розголошення.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 7 Закону №3262-IV у текстах судових рішень, що відкриті для загального доступу, не можуть бути розголошені такі відомості: інформація, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися у закритому судовому засіданні.

Таким чином, спеціальний закон допускає можливість обмеження доступу до судового рішення з підстав необхідності захисту інформації, задля збереження якої розгляд судової справи відбувався у закритому судовому засіданні.

Сторони визнають, що рішення від 18.04.2019 у справі №826/7432/17 ухвалене Окружним адміністративним судом м. Києва за результатами розгляду справи у закритому судовому засіданні.

Рішення суду від 18.04.2019 у справі №826/7432/17 внесене до Єдиного державного реєстру судових рішень за реєстраційним номером 81464081, однак при його відкритті у Реєстрі з`являється напис "Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень" (http://reyestr.court.gov.ua/Review/81464081).

Наведене є підставою для висновку про те, що інформація, зазначена у рішенні окружного адміністративного суду м. Києва від 18.04.2019 у справі №826/7432/17, відноситься до інформації з обмеженим доступом.

Стверджуючи про порушення свого права на доступ до публічної інформації, позивач посилався на те, що він є клієнтом АТ КБ "Приватбанк".

Однак, в порушення вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України позивач не надав жодних доказів, що підтверджували б ці доводи.

Оцінюючи твердження позивача про те, що у разі наявності у запитуваному рішенні суду інформації з обмеженим доступом така інформація мала бути заретушована відповідачем, суд виходить з такого.

Відповідно до частини восьмої статті 10 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя людини, а також в інших випадках, визначених законом.

Частиною дев`ятою цієї статті визначено, що про розгляд справи у закритому судовому засіданні постановляється ухвала. Суд ухвалою може оголосити судове засідання закритим повністю або оголосити закритою його частину.

Отже, питання про розгляд справи у закритому судовому засіданні вирішується судом. Так само, оцінка обставин справи, зокрема щодо наявності підстав для здійснення розгляду справи у закритому судовому засіданні відноситься до повноважень суду.

Відтак, відповідач у спірних відносинах не уповноважений на визначення об`єму обставин, викладених у судовому рішенні, що не підлягають розголошенню.

Натомість, суд зауважує, що згідно з частиною першою статті 9 Закону №3262-IV особа, яка не бере (не брала) участі у справі, якщо судове рішення безпосередньо стосується її прав, свобод, інтересів чи обов`язків, може звернутися до апарату відповідного суду з письмовою заявою про: надання можливості ознайомитися із судовим рішенням у приміщенні суду; надання можливості виготовити копії судового рішення за допомогою власних технічних засобів; виготовлення копії судового рішення апаратом суду.

Таким чином, у разі наявності у позивача переконання про те, що рішення суду у справі №826/7432/17 впливає на його права та законні інтереси, право на ознайомлення з таким рішенням суду, а також отримання його копії, може бути реалізоване шляхом звернення до апарату суду з відповідною письмовою заявою, як те передбачено наведеним вище положенням спеціальної норми закону - частини першої статті 9 Закону №3262-IV.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що відмова НБУ у наданні ОСОБА_1 копії рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.04.2019 у справі №826/7432/17, викладена у листі від 25.07.2019 вих.№18-0007/38536, ґрунтувалась на вимогах закону.

До того ж, така відмова не становила втручання у право позивача на доступ до публічної інформації у тій мірі, у якій це призвело б до неможливості отримання заявником відповідної інформації з інших джерел.

З цих підстав суд відхиляє посилання позивача на рішення Європейського Суду з прав людини, процитовані позивачем з Посібника зі статті 6. Право на справедливий суд (цивільна частина).

Так само, суд відхиляє посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.07.2019 у справі №554/11837/14-а, оскільки вони не є релевантними обставинам цієї справи. Так, предметом спору у справі №554/11837/14-а було обмеження доступу позивача до інформації про розпорядження землями комунальної власності та витрачання коштів місцевого бюджету, тоді як у цій справі позивач наполягав на отриманні копії судового рішення, порядок доступу до якого унормовано приписами Закону №3262-IV, який є спеціальним у цих відносинах.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Національного банку України про зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя К.І. Клочко