Справа № 640/13250/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Вівдиченко Т.Р., суддів Карпушової О.В. та Собківа Я.М. перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 липня 2019 року у справі за заявою Головного управління ДФС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зміна» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАН О В И В:

Позивач - Головне управління ДФС у м. Києві звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 липня 2019 року відмовлено Головному управлінню ДФС у м. Києві у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та повернуто заяву про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та додані до неї документи.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, позивач - Головне управління ДФС у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, разом з клопотанням про звільнення/відстрочення від сплати судового збору, у зв`язку з відсутністю фінансування.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про звільнення/відстрочення сплати судового збору - відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду 05 серпня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишено без руху, через її невідповідність вимогам п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України, а саме: до апеляційної скарги не доданий документ про сплату судового збору та встановлено десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Так, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху була направлена на адресу відповідача.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу повернулося на адресу суду із відміткою від 10 серпня 2019 року.

Отже, поштове відправлення з копією ухвали про залишення апеляційної скарги без руху вручено апелянту належним чином.

19 серпня 2019 року Головним управлінням ДФС у м. Києві до Шостого апеляційного адміністративного суду було подано клопотання про продовження строку на усунення недоліків.

В обґрунтування зазначеного клопотання, відповідач посилається на те, що на даний час в нього не має можливості сплатити судовий збір у зв`язку із відсутністю коштів.

Розглянувши заявлене клопотання колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи за ініціативою суду.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Таким чином, позивач або відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, щодо надання документа про сплату судового збору, для чого, як особа, зацікавлена поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Окрім того, тимчасове зупинення на рахунку державного органу фінансових операцій, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім вимог КАС України щодо оформлення апеляційної скарги та дотримання строку апеляційного оскарження, що, в свою чергу, не може ставитись в залежність від правовідносин в інших сферах його діяльності, оскільки ці фактори не є взаємопов`язаними.

В силу положень ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Також, відповідно до ч. 2 ст. 8 цього Закону, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Однак, Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VIII, який набув чинності 15.12.2017 року, внесені зміни до Закону України «Про судовий збір», зокрема ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено виключний перелік умов, за яких суд може звільнити, відстрочити або розстрочити сплату судового збору фізичній особі, а апеляційна скарга Головного управління ДФС у м. Києві під зазначені умови не підпадає.

Також, колегія суддів зазначає, що пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015 року, зобов`язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Зважаючи на те, що Кабінет Міністрів України зобов`язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору, а також на те, що апеляційна скарга Головного управління ДФС у м. Києві не підпадає під умови, за яких суд може звільнити, відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зазначені в ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про продовження строку на усунення недоліків не підлягає задоволенню.

При цьому, державні органи, які є рівними перед законом і судом поряд з іншими учасниками справи, зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі, при оскарженні судових рішень в апеляційному порядку, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх зі сплатою судового збору у строк, встановлений процесуальним законом для оскарження судового рішення або судом для усунення недоліків апеляційної скарги, як і звернення з клопотаннями про поновлення і продовження через це вказаних строків, відстрочення або звільнення від сплати судового збору, не свідчать про неухильне виконання покладених на нього обов`язків як учасника справи і намір добросовісної реалізації права на апеляційний перегляд справи, який, при цьому, мав можливість планування і здійснення видатків бюджету, а в разі потреби їх перерозподілу протягом усього бюджетного року таким чином, щоб забезпечити своєчасне і у повному обсязі проведення необхідних платежів.

Колегія суддів також враховує висновки викладені Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в постанові від 03 листопада 2018 року по справі №804/958/17: «…обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень не є об`єктивними та непереборними підставами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження та реалізувати своє право щодо оскарження без порушення порядку здійснення такої процесуальної дії».

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною при вирішенні питання про поновлення чи продовження строку, встановленого законом або судом.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 06 грудня 2018 року у справі №826/14927/17 (касаційне провадження №К/9901/64932/18).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для продовження апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Станом на 19 вересня 2019 року Головним управлінням ДФС у м. Києві недоліки апеляційної скарги не усунуто, а саме: не сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України (в редакції, що діє з 15.12.2017р.) вказано, що до апеляційної скарги яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк.

Враховуючи те, що апелянт в установлений судом строк, недоліки в апеляційній скарзі не усунув, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 296, 298, 329, 331 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про продовження строку на усунення недоліків - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 липня 2019 року у справі за заявою Головного управління ДФС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зміна» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Карпушова О.В. Собків Я.М.