Справа № 810/90/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2019 року

Київ

справа №810/90/15

адміністративне провадження №К/9901/7285/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., секретар судового засідання - Титенко М.П., за участю: представник позивача - Мазніченко О.В. , представник відповідача - Дяченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуДержавного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»
на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 (колегія у складі суддів: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є., Романчук О.М.)
у справі № 810/90/15
за позовомДержавної фіскальної служби України
доДержавного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»
простягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Державна фіскальна служба України (далі - ДФС) звернулася до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - ДП «Укрспирт») про стягнення фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 65 125 885,82 грн. за рішенням від 17 червня 2014 року №000228.

Позов мотивовано тим, що суб`єкт господарювання не виконує рішення від 17 червня 2014 року №000228 про застосування фінансових санкції у вигляді штрафу в розмірі 65 125 885,82 грн., тому контролюючий орган звернувся до суду із позовом про їх стягнення.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено повністю, стягнуто з Підприємства до Державного бюджету України фінансові санкції в сумі 65 125 885,82 грн. за рішенням від 17 червня 2014 року №000228 про застосування фінансових санкцій.

Задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції зазначив, що правомірність рішення позивача, на підставі якого заявлене дане стягнення, була встановлена постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2015 року у справі № 826/10273/14.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Вказується на те, що апеляційним судом прийнято рішення без дослідження обставин справи в повному обсязі та не взято до уваги інформацію щодо проведення фактичної перевірки податковим органом без перевірки належних первинних та бухгалтерських документів.

Від позивача відзиву на вказану касаційну скаргу до Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що у квітні 2014 року Лугинською об`єднаною державною податкової інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області проведено фактичну перевірку дотримання вимог чинного законодавства при відвантаженні спирту Липницьким МПД №1 ДП «Укрспирт» за 2012, 2013 роки та два місяці 2014 року, за підсумками якої складено акт від 28 квітня 2014 року №74/21-11-37199618 та встановлено порушення на об`єкті перевірки статті 14 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», яке виявилось у відвантаженні спирту етилового з акцизного складу без дозволу, виданого уповноваженим представником органу державної податкової служби України, в кількості 43 951,71 дал.

На підставі вказаного акта, внаслідок виявлених порушень, позивачем прийнято рішення №000228 від 17 червня 2014 року, яким до ДП «Укрспирт» застосовано фінансові санкції на суму 65 125 885,82 грн. Зазначене рішення направлялось відповідачу та отримано адресатом 20 червня 2014 року.

Як встановлено апеляційним судом, правомірність рішення позивача, на підставі якого заявлене дане стягнення, була предметом судового розгляду в адміністративній справі № 826/10273/14 за позовом ДП «Укрспирт» до Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби.

Так, за наслідками розгляду зазначеної адміністративної справи, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2015 року, у задоволенні позову ДП «Укрспирт» про визнання протиправним і скасування рішення про застосування фінансових санкцій №000228 від 17 червня 2014 року на суму 65 125 885,82 грн. - відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 червня 2016 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05.03.2015 у справі №826/10273/14, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідками повторного перегляду справи №826/10273/14 у касаційному порядку, постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 вересня 2018 року також було скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року, а справу вдруге направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підсумовуючи вищенаведене, враховуючи що рішення суду апеляційної інстанції від 14.07.2015 ґрунтується на рішеннях судів по справі №826/10273/14, які скасовані, тому відсутні підстави вважати узгодженим грошове зобов`язання відповідача.

Крім того, у суду касаційної інстанції відсутні повноваження щодо зупинення провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 236 КАС України до вирішення справи №826/10273/14, яка на теперішній час знаходиться на розгляді в Окружному адміністративному суд м.Києва.

Зазначені обставини, є підставою, відповідно до статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, для направлення на новий розгляд даної справи для достовірного з`ясування обставин та правильного вирішення спору по суті. Дана обставина має важливе значення, оскільки, направляючи справу №826/10273/14 на новий розгляд до суду першої інстанції, колегія суддів зазначила про необхідність витребування та перевірки правильності розрахунку суми штрафних санкцій.

Натомість суд касаційної інстанції повністю погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що законність рішення про застосування фінансових санкцій №000228 від 17 червня 2014 року вирішується у справі №826/10273/14 і не підлягає повторній перевірці у даній справі, предметом якої є лише питання стягнення суми боргу.

Відповідно до частин 3 - 5 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» штрафи, передбачені цією нормою, спрямовуються до бюджету згідно з чинним законодавством.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

У разі невиконання суб`єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

При цьому, касаційний суд вважає за необхідне звернути увагу, що наслідком набрання законної сили рішенням суду є набуття цим рішенням, зокрема, ознак обов`язковості (що передбачає обов`язок його виконання усіма органами, організаціями та посадовими особами) та виконуваності (тобто забезпечення законом права особи на примусове виконання рішення). Тобто, законна сила рішення суду є його правовою дією, яка проявляється в тому, що установлена рішенням наявність чи відсутність прав і фактів, на яких ці права ґрунтуються, є остаточною, а встановлені рішенням права та обов`язки підлягають беззаперечному здійсненню на вимогу правомочних осіб.

Відповідно предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, а також його узгодженість.

Під час нового судового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, повно та об`єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду