Справа № 761/35957/19
Суддя: Рибак М. А.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/588/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Рибак М.А. вивчивши матеріали скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Лаян Віннер", заінтересована особа: Головне управління Держапраці у Київській області на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Лаян Віннер" звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з даною скагою, відповідно до вимог якої просить скасувати постанову № КВ1428/1777//АВ/Л/ЛТ/ТД/ФС-528 начальника Головного управління Держпраці у Київській області Семчука Р.І., якою було накладено на ТОВ "Лаян Віннер" стягнення в розмірі 250380,00 грн. за порушення вимог ч. 1 ст. 21, ч.3 ст. 24 Кодексу законів України про працю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2019 року матеріали скарги передані на розгляд судді Рибаку М.А. 13.09.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Згідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (ч. 1 ст. 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, проте суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин. Відсутність правовідносин виключає можливість судового захисту.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (Заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Як вбачається з матеріалів скарги, ТОВ "Лаян Віннер" оскаржується постанова № КВ1428/1777//АВ/Л/ЛТ/ТД/ФС-528 начальника Головного управління Держпраці у Київській області Семчука Р.І., якою було накладено на ТОВ "Лаян Віннер" стягнення в розмірі 250380,00 грн. за порушення вимог ч. 1 ст. 21, ч.3 ст. 24 Кодексу законів України про працю.

Штрафи, накладення яких передбачено КЗпП України є фінансовою санкцією, яка накладається постановою уповноваженої посадової особи Держпраці, що може бути оскаржена в судовому порядку, а штраф за частиною 3 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення є адміністративною відповідальністю і накладається згідно із рішенням суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічні висновки містяться і в постановах Верховного Суду у справах №№ 806/2143/18, 813/3415/18 та 824/896/18.

Враховуючи, що предметом оскарження у даній справі є постанова центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, на підставі норм Кодексу законів про працю України, а не за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, і без застосування процедури, визначеної КУпАП, то суд дійшов висновку, що дана адміністративна справа не є справою з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, віднесеною до предметної юрисдикції місцевого загального суду згідно п .1 ч. 1 ст. 20 КАСУ, і тому відповідно до ч. 2 ст. 20 КАСУ дана справа є підсудною окружному адміністративному суду.

Таким чином, з огляду на викладене, суддя прийшов до висновку, що дана скарга не підсудна Шевченківському районному суду міста Києва та підлягає передачі на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 18, 21, 87, 108, 160, 165 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лаян Віннер", заінтересована особа: Головне управління Держапраці у Київській області на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності передати на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Адміністративна справа передається на розгляд до Київського окружного адміністративного суду не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

СУДДЯ М.А. РИБАК