Справа № 640/14842/19
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 вересня 2019 року № 640/14842/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Рябого І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до проДержавної установи "Академія патрульної поліції" визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ;

від відповідача - Борщ Р.О.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної установи "Академія патрульної поліції" від 02.07.2019 № 295 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності";

- зобов`язати Державну установу "Академія патрульної поліції" нарахувати та сплатити частину заробітної плати, яку стягнуто з нього у період з квітня по липень 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на період проведення службового розслідування останній був позбавлений премії, яка фактично складає до 50 % заробітної плати. Стверджує, що відповідачем незаконно застосовано до позивача дисциплінарне стягнення, що позбавляє позивача можливості вчасно отримати чергове звання. Звернув увагу і на те, що відповідач позбавив позивача можливості ознайомитись з матеріалами службового розслідування.

Ухвалою суду від 20.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/14842/19, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 10.09.2019.

06.09.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що службовим розслідуванням встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 під час занять з навчальної пари "Стройовий вишкіл та службова дисципліна" у навчальних групах ПП-71, ПП-72 та ПП-73 Академії систематично допускав використання ненормативної лексики, жаргонізмів, сексистських висловлювань відносно жінок, виявляв зневажливе ставлення до гідності слухачів Академії, використовував покарання до слухачів Академії, які не передбачені чинним законодавством України, не дотримався плану-конспекту першого заняття, (вид заняття - лекційне), в результаті чого не було досягнуто мети заняття, та найважливіше - своїми негативними діями створив у свідомості новоприбулих слухачів первинної професійної підготовки негативні образи працівника Академії, а також поліцейських та осіб керівного складу підрозділів Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Встановлені обставини, на думку відповідача, спростовують доводи позивача та свідчать, що при прийнятті спірного наказу відповідач діяв у межах чинного законодавства. Також, вважає, що відповідачем правомірно позбавлено позивача премії, оскільки на період службового розслідування останній був відсторонений від виконання службових обов`язків.

09.09.2019 на адресу суду надійшла заява позивача, надіслана засобами поштового зв`язку 05.09.2019, про збільшення предмету позову, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної установи "Академія патрульної поліції" від 02.07.2019 № 295 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності";

- зобов`язати Державну установу "Академія патрульної поліції" нарахувати та сплатити частину заробітної плати, яку стягнуто з нього у період з квітня по липень 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної установи "Академія патрульної поліції" від 11.04.2019 № 151 "Про призначення службового розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення ОСОБА_1 службової дисципліни під час занять із стройового вишколу та службової дисципліни у навчальних групах ПП-71, ПП-72, ПП-73 в частині відсторонення позивача від виконання службових обов`язків;

- зобов`язати Державну установу "Академія патрульної поліції" нарахувати та сплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме: з 01.08.2019 по день фактичного розрахунку.

Одночасно з заявою про збільшення предмету позову позивачем було подано до суду клопотання про витребування доказів.

10.09.2019 позивачем подано до суду заяву про виклик та допит свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 10.09.2019 повернуто ОСОБА_1 заяву про збільшення предмету позову.

Також, ухвалами, постановленими без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 10.09.2019:

- відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, оскільки одна частина доказів міститься в матеріалах справи, а друга - не стосується заявлених позовних вимог;

- відмовлено у задоволенні заяви позивача про виклик свідків, у зв`язку необґрунтованістю останньої, крім того, в частині допиту ОСОБА_3 взагалі відсутня інформація про обізнаність останньої з питаннями, що стосуються предмету позову.

Позивач у судовому засіданні 10.09.2019 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 10.09.2019 заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 10.09.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 проходив службу на посаді викладача Державної установи "Академія патрульної поліції".

Відповідно до наказу Державної установи "Академія патрульної поліції" від 11.04.2019 № 151 призначено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення ОСОБА_1 службової дисципліни під час занять із стройового вишколу та службової дисципліни у навчальних групах ПП-71, ПП-72, ПП-73; утворено дисциплінарну комісію; на період проведення службового розслідування відсторонено ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків (а.с. 42-43).

Наказом Державної установи "Академія патрульної поліції" від 07.05.2019 № 196 продовжено строк проведення службового розслідування, призначеного наказом начальника Державної установи "Академія патрульної поліції" від 11.04.2019 № 151, на 30 календарних днів від 10.05.2019.

За результатами проведеного службового розслідування Дисциплінарною комісією складено висновок, затверджений 01.07.2019 начальником Академії, яким зафіксовано вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні частини четвертої статті 7 Закону України "Про Національну поліцію"; пункту 3 частини третьої статті 1, пункту 6 частини третьої статті 1, пункту 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпунктів 1, 2, 3, 6, 8, 10 пункту 1 розділу ІІ, підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, підпунктів 5.2.2, 5.2.7 розділу V Правил, підпункту 14 пункту 1 розділу ІІ посадової інструкції викладача Академії (а.с. 46-67).

Наказом Державної установи "Академія патрульної поліції" від 02.07.2019 № 295 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні частини четвертої статті 7 Закону України "Про Національну поліцію"; пункту 3 частини третьої статті 1, пункту 6 частини третьої статті 1, пункту 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпунктів 1, 2, 3, 6, 8, 10 пункту 1 розділу ІІ, підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, підпунктів 5.2.2, 5.2.7 розділу V Правил, підпункту 14 пункту 1 розділу ІІ посадової інструкції викладача Академії, викладача Державної установи "Академія патрульної поліції" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 відповідно до пункту 4 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту попереджено про неповну службову відповідність (а.с. 69).

На погодившись з діями відповідача в частині зменшення розміру премії та з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.07.2015 N 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон N 580-VIII) Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною першою статті 6 Закону N 580-VIII визначено, поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 7 Закону N 580-VIII під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

У разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов`язаний негайно вжити всіх можливих заходів щодо їх припинення та обов`язково доповісти безпосередньому керівництву про факти катування та наміри їх застосування. У разі приховування фактів катування або інших видів неналежного поводження поліцейськими керівник органу протягом доби з моменту отримання відомостей про такі факти зобов`язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності.

У разі виявлення таких дій поліцейський зобов`язаний повідомити про це орган досудового розслідування, уповноважений на розслідування відповідних злочинів, вчинених поліцейськими.

Пунктами 1-3 частини першої статті 18 Закону N 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з частинами першою, другою статті 19 Закону N 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 N 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

За визначенням частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Пунктами 1, 3, 6, 7, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За визначенням статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Наведені норми свідчать про те, що притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності можливе за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рапорту голови дисциплінарної комісії від 07.05.2019 наказом Державної установи "Академія патрульної поліції" від 07.05.2019 № 196 було продовжено строк проведення службового розслідування, призначеного наказом начальника Державної установи "Академія патрульної поліції" від 11.04.2019 № 151, на 30 календарних днів з 10.05.2019.

Крім того, у період проведення службового розслідування, а саме: з 1 по 17 травня 2019 року, ОСОБА_1 перебував у відпустці, що підтверджується наказом від 22.04.2019 № 26 о/с (а.с. 117) та визнавалось позивачем у судовому засіданні.

Як уже було зазначено судом, 01.07.2019 начальником Академії затверджено висновок службового розслідування.

Враховуючи, що період перебування позивача у відпустці не зараховується до строку проведення службового розслідування, суд зазначає, що відповідачем дотримано строк проведення службового розслідування та останній не перевищує 60 календарних днів.

Позивач стверджує, що за час проведення службового розслідування останній був позбавлений премії. Такі дії, на переконання позивача, є протиправними.

З даного приводу суд вважає необхідним зазначити наступне.

Так, наказом відповідача від 11.04.2019 № 151 позивача було відсторонено від виконання службових обов`язків.

За змістом частин першої, другої статті 17 Дисциплінарного статуту відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) оформляється письмовим наказом керівника, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та не може перевищувати строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 N 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за N 669/28799, за поліцейським, відстороненим від виконання службових обов`язків (посади) у зв`язку з проведенням щодо нього службового розслідування в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України, прийняттям відповідною місцевою радою резолюції недовіри, здійсненням щодо нього кримінального провадження, зберігаються всі види грошового забезпечення, які були йому встановлені до відсторонення, крім премії.

Поліцейський вважається відстороненим від виконання службових обов`язків з дати видання відповідного наказу до дня видання наказу про допуск до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

Рішення про відсторонення поліцейського від посади можуть приймати начальники, яким надано право прийняття на службу або призначення на посаду, шляхом видання письмового наказу.

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованими доводи позивача у цій частині, позаяк у період відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків не передбачена виплата премій.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач при нарахуванні та виплаті позивачеві грошового забезпечення у період проведення службового розслідування діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 N 260, тобто, правомірно не виплачував позивачу премію, тому суд відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Оскаржуючи спірний наказ, позивач констатує його незаконність, оскільки застосований захід дисциплінарної відповідальності є одним з найсуворіших видів дисциплінарної відповідальності, та акцентує увагу на позбавленні відповідачем його права на ознайомлення з матеріалами службового розслідування. У позовній заяві позивач стверджує, що подавав рапорти від 16.04.2019 та від 30.06.2019.

Відповідно до частин першої, другої статті 17 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

З доданих відповідачем до справи матеріалів службового розслідування вбачається, що 26.04.2019 позивачем були надані пояснення (а.с. 118-119).

При цьому, матеріали службового розслідування не містять рапортів, про які зазначає позивач. Суд звертає увагу, що позивачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував як існування рапортів від 16.04.2019 та від 30.06.2019, так і подання таких рапортів керівництву.

Частинами першою-третьою статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частин сьомої, восьмої указаної статті Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Висновком службового розслідування зафіксовано, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 під час занять з навчальної пари "Стройовий вишкіл та службова дисципліна" у навчальних групах ПП-71, ПП-72 та ПП-73 Академії систематично допускав використання ненормативної лексики, жаргонізмів, сексистських висловлювань відносно жінок, виявляв зневажливе ставлення до гідності слухачів Академії, використовував покарання до слухачів Академії, які не передбачені чинним законодавством України, не дотримався плану-конспекту першого заняття, (вид заняття - лекційне), в результаті чого не було досягнуто мети заняття, та найважливіше - своїми негативними діями створив у свідомості новоприбулих слухачів первинної професійної підготовки негативні образи працівника Академії, а також поліцейських та осіб керівного складу підрозділів Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Так, у поясненнях від 26.04.2019 позивач зазначив, що під час проведення занять дотримується вимог ділового мовлення наскільки їх розуміє і усвідомлює, оскільки вичерпного переліку ділового мовлення не затверджено чинним законодавством України, дотримується плану проведення занять. Під час проведення використовує різноманітні психологічні та педагогічні методи.

Поряд з цим, пояснення позивача спростовуються наявними в матеріалах справи поясненнями слухачів Академії (а.с. 121-132), актом прослуховування аудіозапису (а.с. 70-114).

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу ІІ Посадової інструкції викладача Державної установи "Академія патрульної поліції", затвердженої наказом Державної установи Державної установи "Академія патрульної поліції" від 30.12.2017 № 35, викладач має право забезпечувати високий рівень викладацької діяльності, стан дисципліни на заняттях (а.с. 165-166).

Пунктом 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 N 1179, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за N 1576/29706, передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Наведені норми покладають обов`язок на поліцейських постійно дотримуватись норм професійної етики.

Поряд з цим, аналізуючи зміст акта прослуховування аудіозапису та пояснення слухачів, суд зазначає, що методи викладання позивача не узгоджуються ні з повноваженнями, визначеними Посадовою інструкцією викладача Державної установи "Академія патрульної поліції", затвердженої наказом Державної установи Державної установи "Академія патрульної поліції" від 30.12.2017 № 35, ні з Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 N 1179.

Суд при вирішенні даної справи враховує, що у справі "Беєлер проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав" проти України" Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати "справедливий баланс" між інтересами особи і суспільства.

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач при обранні виду дисциплінарної відповідальності не порушив необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходу впливу до викладача.

Враховуючи наведене вище та наявність встановленого факту порушення позивачем частини четвертої статті 7 Закону України "Про Національну поліцію"; пункту 3 частини третьої статті 1, пункту 6 частини третьої статті 1, пункту 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпунктів 1, 2, 3, 6, 8, 10 пункту 1 розділу ІІ, підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, підпунктів 5.2.2, 5.2.7 розділу V Правил, підпункту 14 пункту 1 розділу ІІ посадової інструкції викладача Академії, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Державної установи "Академія патрульної поліції" від 02.07.2019 № 295 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя В.П. Катющенко

Повний текст рішення складено та підписано 17 вересня 2019 року.