Справа № 826/18238/15
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

16 вересня 2019 року №826/18238/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г. при секретарі судового засідання Шуст Н.А., за участі: представника позивача - Дубей В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"
доДержавної фіскальної служби України
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 16 вересня 2019 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз`яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 16, ) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 11 вересня 2014 року №000290 у вигляді штрафу в розмірі 7 267 098,10 грн., з підстав неправомірного розрахунку штрафних санкцій.

22 жовтня 2015 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2018 року, провадження у справі закрито на підставі пункту четвертого частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

18 вересня 2018 року постановою Верховного суду скасовано Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у справі № 826/18238/15 та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2018 визначено суддю Вєкуа Н.Г. для розгляду адміністративної справи №826/18238/15.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року суддею Вєкуа Н.Г. прийнято справу до свого провадження, визначено, що справа буде розглядатись за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі.

Позовні вимоги мотивовано тим, що розрахунок штрафних санкцій, здійснений відповідачем, є в повній мірі не обґрунтованим, оскільки відповідно до статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за вивезення спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів з акцизного складу або транспортування такої продукції без відмітки представника органу доходів і зборів на товарно-транспортній накладній про погодження відпуску передбачено фінансову санкцію у вигляді штрафу - 200 відсотків вартості вивезеної або транспортованої продукції, але не менше 15 000, 00 грн., отже, враховуючи вартість переміщеної позивачем продукції (4 285, 36 грн.), навіть допускаючи порушення позивачем вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», розмір штрафної санкції мав би становити 8 570, 72 грн., проте, нарахована відповідачем санкція - 7 267 098, 1 грн. перевищує даний показник більш як у 800 разів.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", відвантажуючи спирт з одного акцизного складу на інший, не тільки не погоджував його переміщення з представником контролюючого органу, а й не сплатив, всупереч частини шостої статті 14 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» акцизний податок, відтак, включення такого збору при визначенні штрафної санкції є правомірним.

Позивачем було надано відповідь на відзив, в якій наголосив, що статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено застосування фінансової санкції у вигляді штрафу з розрахунку 200 відсотків вартості вивезеної або транспортованої продукції, що свідчить про помилковість розрахунку штрафної санкції, виходячи з оптово-відпускних цін товару. В свою чергу, вартість товару включає в себе собівартість товару та очікуваний прибуток, у той час, як ціна товару складається з його вартості та обов`язкових платежів та зборів. Відтак, є помилковим при здійсненні розрахунку штрафних санкцій виходити з ціни товару, а не його вартості, що прямо передбачено статтею 17 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Зазначена позиція підтверджується практикою Верховного суду з аналогічних правовідносин.

Протокольною ухвалу суду від 21.03.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 16 вересня 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав, та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 16 вересня 2019 року не прибув, про місце та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом отримання повістки, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило.

У судовому засіданні 16 вересня 2019 року на підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, Головним управлінням Міндоходів у Тернопільській області проведено фактичну перевірку ДП «Укрспирт», Код , за місцем провадження діяльності с. Кобиловолоки, Теребовлянського району Тернопільської області з питань дотримання вимог законодавства щодо відвантаження фракції головної етилового спирту.

За результатами вказаної перевірки 24.07.2014 складено Акт №64/21-01/37199618 (далі - Акт перевірки), яким зафіксовано порушення позивачем вимог п.16.1.13 п.16.1 ст.16, п.85.2 ст.85, п.213.1.2 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України, ст.14 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями).

На підставі Акта перевірки Державною фіскальною службою України згідно з абз. 16 ч. 2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями) до ДП «Укрспирт» за порушення встановленого порядку відпуску спирту застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу, а саме: рішенням від 11.09.2014 №000290 в розмірі 7 267 098, 1 грн..

Не погоджуючись з рішеннями від 11.09.2014 №000290, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем невірно проведено розрахунок штрафних санкцій, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Суд зазначає, що факт порушення позивачем ч. 6 ст. 14 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлений судами всіх інстанцій у справі №826/15602/1, тому під час нового розгляду не потребує встановленню.

Разом з тим, як встановлено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03 червня 2015 року у справі №826/15602/14 та зазначено в постанові Верховного суду від 18 вересня 2018 року у справі №826/18238/15, питання щодо суми штрафних санкцій та правильності розрахунків позивачем в судах першої та апеляційної інстанцій не оспорювалось, та відповідно, під час розгляду справи судами не досліджувалося.

Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин та обставини, встановлені попередніми судовими рішеннями, суд зазначає, що під час нового розгляду справи №826/18238/15 необхідно з`ясувати саме правильність розрахунку фінансових санкцій, зазначених у спірному рішенні контролюючого органу.

Судом встановлено, що здійснюючи розрахунок штрафних санкцій, контролюючий орган виходив з того, що така повинна складатися з 200% вартості вивезеної продукції, обчисленої виходячи з її ціни, вказаної в товарно-транспортних накладних, ставки акцизного податку та податку на додану вартість.

Відповідно до приписів статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції га час прийняття оскаржуваного рішення) до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, вивезення спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів з території акцизного складу або транспортування такої продукції без відмітки представника органу доходів і зборів на товарно-транспортній накладній про погодження відпуску - 200 відсотків вартості вивезеної або транспортованої продукції, але не менше 15000 гривень.

Як вбачається з розрахунку штрафних санкцій, наведеного представником позивача у відзиві на позовну заяву, фінансові санкції застосовувались виходячи з наступних складових:

- вартість відпущеної продукції: 4 287, 07 Х 1 = 4 287, 07 грн.;

- акцизний податок: 4 287, 07 Х 705, 3 = 3 023 670, 47 грн.;

- разом: 3 023 670, 47 + 4 287, 07 = 3 027, 957, 54 грн.;

- сума з ПДВ: 3 633 549, 05 грн.;

- 200% вартості складає 7 267 098, 00 грн.

Тобто, відповідачем штрафні санкції розраховані за оптово-відпускними цінами.

Однак, статтею 17 названого Закону встановлено застосування фінансової санкції у вигляді штрафу з розрахунку 200 відсотків вартості вивезеної або транспортованої продукції, що свідчить про помилковість розрахунку штрафної санкції виходячи з оптово-відпускних цін товару.

В свою чергу, вартість товару включає в себе собівартість товару та очікуваний прибуток, у той час як ціна товару складається із його вартості та обов`язкових платежів та зборів.

Таким чином, покладення у розрахунок штрафних санкцій акцизного податку та ПДВ, нарахованого на вартість товару - неправомірне, оскільки згідно вимог податкового законодавства суми податкових та/або грошових зобов`язань визначаються платником податку самостійно, виходячи з об`єктів оподаткування, бази оподаткування та ставок цього податку, що діють на дату виникнення податкових зобов`язань або ж контролюючим органом шляхом донарахування виключно за підставами та у порядку, визначеному Податковим кодексом України (глава 4, ч. 1 ст. 217 ПК України).

Відтак, здійснений податковим органом розрахунок штрафних санкцій з ціни товару, а не з його вартості, що прямо передбачено статтею 17 наведеного Закону, є помилковим.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.09.2018 по справі №826/10273/14 та від 02.10.2018 по справі №826/13652/14.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій до ДП «Укрспирт» в розмірі 7 267 098, 1 грн., а відтак, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 11 вересня 2014 року №000290 у вигляді штрафу в розмірі 7 267 098,10 грн., з підстав неправомірного розрахунку штрафних санкцій є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу позивача, який має значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, у даному випадку, підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 16, ) - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України про застосування фінансових санкцій від 11 вересня 2014 року №000290.

3. Стягнути на користь Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 16, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487, 20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19 вересня 2019 року.

Суддя Н.Г. Вєкуа