Справа № 591/770/17
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2019 року

Київ

справа №591/770/17

адміністративне провадження №К/9901/44600/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Тацій Л.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г., -

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - управління ПФУ) на постанову Зарічного районного суду міста Суми від 27 квітня 2017 року (прийняту судом у складі судді Клименко А.Я.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2017 року (постановлену судом у складі: головуючого судді Зеленського В.В., суддів: Чалого І.С., П`янової Я.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила: зобов`язати управління ПФУ зарахувати до трудового стажу, який надає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період роботи з 19 січня 1987 року по 02 квітня 2004 року та призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за призначенням пенсії.

Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій

Зарічний районний суд міста Суми постановою від 27 квітня 2017 року позов задовольнив.

Зобов`язав управління ПФУ зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоди роботи з 19 січня 1987 року по 02 квітня 2004 року.

Зобов`язав управління ПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з дня звернення за призначенням пенсії - з 10 грудня 2016 року.

Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13 червня 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що відповідач безпідставно не приймає до уваги трудову книжку позивача ОСОБА_1 , де вказано всі періоди її роботи, так як трудова книжка позивача, це оригінал і вона не поновлювалася і не видавався дублікат, тобто у суду немає підстав не довіряти тим записам які є в трудовій книжці позивача. Позивачем належним чином підтверджено можливість віднесення спірних періодів роботи, які не були включені відповідачем, до пільгового стажу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12 липня 2017 року управління ПФУ звернулося до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У скарзі посилається на те, що у трудовій книжці позивача є відомості про загальний трудовий стаж, а не про пільговий стаж роботи. Також відсутні відомості про проведення атестації робочого місця, про зайнятість позивача на підприємстві повний робочий день. Тому суди неправильно встановили обставини справи.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 14 липня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою управління ПФУ.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VІІІ). З цієї дати набула чинності нова редакція КАС.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 червня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Бучик А.Ю., Стеценко С.Г., справу передано головуючому судді.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

ОСОБА_1 10 грудня 2016 року звернулася до управління ПФУ із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до листа управління ПФУ від 26 грудня 2016 року за №17531/04-17, згідно з рішенням управління ПФУ від 20 грудня 2016 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років (стаж відсутній).

Вказано, що до пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховані період роботи позивача з 19 січня 1987 року по 02 квітня 2004 року в ВАТ «Сумський м`ясокомбінат» на посаді виготовлювача натуральної ковбасної оболонки, оскільки для перевірки обґрунтованості видачі документів для оформлення пенсії та інформації, що зазначена у довідці про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній від 28 вересня 2016 року № 02-01/135, не надані жодні підтверджуючі документи.

Позивачка, вважаючи дії відповідача протиправними, звернулася до суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи та перевіривши в установлених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України межах наведені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно із пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок №442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41, відповідно до яких основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктами 8, 9 Порядку № 442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесені до переліку.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суди першої та апеляційної інстанцій належним чином дослідили докази у справі, зокрема трудову книжку позивачки, у якій вказано всі періоди роботи ОСОБА_1 , довідку від 28 вересня 2016 року № 02-01/135, видану ліквідатором ВАТ «Сумський м`ясокомбінат», яка підтверджує, що позивач з 19 січня 1987 року по 01 квітня 2004 року виконувала всі види розробки комплекту кишок, вивільнення від вмісту, видалення слизової оболонки, калібровка, посол, в`язка кишок, за посадою виготовлювач натуральної ковбасної оболонки передбачена у списку № 2, атестація робочого місця вперше була проведена у 1995 році (тобто до 21 серпня 1997 року), а також у 1999 році (тобто з дотриманням п`ятирічного строку проведення чергової атестації), та встановивши, що загальний стаж роботи, пільговий стаж роботи та вік позивачки є достатніми для призначення пільгової пенсії, дійшли обґрунтованого висновку про протиправність відмови відповідача у призначенні пенсії на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В аспекті наведеного слід зазначити, що відповідно до статті 341 КАС, у чинній на сьогодні редакції, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У касаційній скарзі не наведено доводів, які б ставили під сумнів судові рішення постановлені у цій справі.

Враховуючи наведене, Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення, а постанову Зарічного районного суду міста Суми від 27 квітня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : А.Ю. Бучик

С.Г. Стеценко