Справа № 580/2419/19
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року справа № 580/2419/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Баклаженко Н.В.,

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із розрахунку 90% від розміру грошової винагороди діючого судді апеляційного суду;

- зобов?язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 90 % заробітної плати у розмірі 50715 грн. 20 коп., яка зазначена у довідці апеляційного суду Черкаської області від 15.01.2019 №27/19 вих/04-24/19 про суддівську винагороду, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання, починаючи з 01.01.2019 з урахуванням виплачених сум;

- зобов?язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену позивачу суму довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2019 з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) згідно з вимогами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 вирішено здійснювати подальший розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно здійснено перерахунок призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019 на підставі довідки апеляційного суду Черкаської області від 15.01.2019 №27/19 вих/04-24/19 із розрахунку 88%, замість 90% від розміру грошової винагороди діючого судді.

Позивач в судове засідання не прибув, просив суд здійснювати розгля справи за його відсутності.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив в якому зазначив, що позивачу здійснено перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019 в розмірі 88% на підставі довідки апеляційного суду Черкаської області від 15.01.2019 №27/19 вих/04-24/19 та наголошено, що рішеннями судів не зобов?язано здійснювати перерахунок в подальшому в розмірі 90%. Представник відповідача не прибув в судове засідання, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що 20.09.2013 позивач звернувся до Вищої ради юстиції із заявою про відставку. Постановою Верховної Ради України від 25.12.2014 № 59-VIII "Про звільнення суддів" відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України позивач був звільнений з посади судді апеляційного суду Черкаської області.

05.01.2015 згідно наказу голови Апеляційного суду Черкаської області позивач звільнений зі штату Апеляційного суду Черкаської області.

В січні 2015 року позивач звернувся до Управління ПФУ в м. Черкасах Черкаської області з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка була задоволена відповідачем, 09 січня 2015 року призначено щомісячне довічне грошове утримання згідно зі ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який працює на відповідній посаді.

Не погодившись з даними висновками Управління Пенсійного фонду України в м Черкаси він оскаржив дії Управління Пенсійного фонду в адміністративному порядку до суду. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.07.2015 року його адміністративний позов був задоволений: визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси щодо відмови у перерахуванні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неправомірними, та зобов`язано Управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82 відсотки від суми грошового утримання судді, який працював на відповідній посаді починаючи з 06.01.2015. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2015 залишено без змін вищезазначену постанову місцевого суду в частині зобов`язання Управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - ОСОБА_1 у розмірі 82%.

У подальшому позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 90 відсотків грошового утримання працюючого судді з заробітної плати у розмірі 21436 грн. 80 коп.

Листом начальника Управління Пенсійного фонду № 50/Б-10 від 29 лютого 2016 року у здійсненні зазначеного перерахунку позивачу було відмовлено.

Не погодившись з даними висновками Управління Пенсійного фонду України в м Черкаси він оскаржив дії управління Пенсійного фонду в адміністративному порядку до суду.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.04.2016 вищезазначений адміністративний позов позивача був задоволений: визнані дії Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси щодо відмови у здійсненні перерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неправомірними, та зобов`язано управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з розрахунку 90 відсотків із заробітної плати у розмірі 21436 грн. 80 коп., яка зазначена у довідці Апеляційного суду Черкаської області від 05.01.2015 року № 1/14-вих/04-45/15, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 16.09.2015; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області нарахувати та виплатити недоплачену суму грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 починаючи з 16.09.2015 року, а також стягнуто з відповідача на користь позивача 551 грн. сплаченого ним судового збору при подачі даного позову до суду. Дана постанова набрала чинності.

У зв`язку з прийняттям Конституційним Суду України рішення від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016, позивач звернувся 19.07.2016 з відповідною заявою до відповідача про проведення відповідного перерахунку призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від розміру грошової винагороди діючого судді Апеляційного суду Черкаської області без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання згідно довідки Апеляційного суду Черкаської області від 17.06.2016 року № 126/16 - Вих/04-45/16.

Листом начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області № 302/Б-10 від 05 серпня 2016 року відмовлено позивачу в здійсненні перерахунку, а лише був здійснений перерахунок із розрахунку 88% від розміру грошової винагороди діючого судді. Відповідач у вищезазначеному листі зазначив, що ст. 43 Закону України "Про статус суддів" не передбачено врахування періоду проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право судді у відставці на одержання щомісячного довічного грошового утримання.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.10.2016 позов був задоволений: визнані дії Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси щодо відмови у здійсненні перерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із розрахунку 90% від розміру грошової винагороди діючого судді апеляційного суду Черкаської області - неправомірними, та зобов`язано управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з розрахунку 90 відсотків із заробітної плати у розмірі 25520 грн., яка зазначена у довідці апеляційного суду Черкаської області від 17.06.2016 № 126/16 - вих/04-45/16, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 08.06.2016; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області нарахувати та виплатити недоплачену суму грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 починаючи з 08.06.2016.

29.12.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 90% з заробітної плати в розмірі 28160 грн без обмеження граничного розміру.

Листом № 160/02 від 05.01.2017 відповідач повідомив позивача про те, що порядок проведення такого перерахунку не визначено, у зв`язку з чим Пенсійний фонд України звернувся до Міністерства соціальної політики України з відповідним запитом, а тому перерахунок за вказаною заявою позивачу буде проведено після отримання відповідного роз`яснення.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.06.2018 позов позивача був задоволений: визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо відмови у здійсненні перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із розрахунку 90 % від розміру грошової винагороди діючого судді апеляційного суду Черкаської області неправомірними; зобов?язати управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з розрахунку 90% із заробітної плати у розмірі 28160 грн., яка зазначена у довідці Апеляційного суду Черкаської області від 15.12.2016 року № 231/16-Вих/04-45/16, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання починаючи з 01 грудня 2016 року; зобов?язати Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області нарахувати та виплатити недоплачену суму грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 починаючи з 01 грудня 2016 року.

Позивач 01.08.2018 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 року з розрахунку 90 відсотків із заробітної плати діючого судді у розмірі 31 011 грн 20 коп., яка зазначена у довідці Апеляційного суду Черкаської області від 27.07.2018 року № 63/18 Вих/04-39/18, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Не погоджуючись з відмовою у здійсненні такого перерахунку позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07.06.2019, яке набрало законної сили 16.08.2019, у справі №580/1351/19 визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного грошового утримання позивача як судді у відставці із розрахунку 90 % від розміру грошової винагороди діючого судді апеляційного суду; зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання позивача - судді у відставці в розмірі 90 % заробітної плати у розмірі 31011,20 грн, яка зазначена у довідці Апеляційного суду Черкаської області від 27.07.2018 №63/18 вих/04-39/18 про суддівську винагороду, починаючи з 01.01.2018 з урахуванням виплачених сум та зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати та виплатити недоплачену позивачу суму довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2018 з урахуванням виплачених сум.

15.01.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітної плати у розмірі 50715 грн. 20 коп., яка зазначена у довідці апеляційного суду Черкаської області від 15.01.2019 №27/19 вих/04-24/19 про суддівську винагороду, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання, починаючи з 01.01.2019 з урахуванням виплачених сум.

Відповідачем здійснено позивачу перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019 в розмірі 88% на підставі довідки апеляційного суду Черкаської області від 15.01.2019 №27/19 вих/04-24/19. Щодо вимоги провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 90% зазначив, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.06.2017 у справі №712/4906/17 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з розрахунку 90% із заробітної плати у розмірі 28160 грн., зазначеної в довідці Апеляційного суду Черкаської області від 15.12.2016 №231/16-вих/04-45/16, інших зобов`язань вказаним рішенням суду не визначено.

Не погоджуючись з таким перерахунком позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає, що ст. 1 Конституції України визначено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За приписами ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Частинами 1, 2 статті 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно з приписами ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, за приписами наведеної вище норми правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ від 02.06.2016 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Питання щодо врахування періоду проходження позивачем строкової військової служби до стажу роботи, що дає йому право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання вже було предметом судового розгляду і було враховано судом при прийнятті на користь позивача постанов Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.04.2016 у справі №712/2943/16-а, яка набрала законної сили 06.07.2016, від 19.10.2016 у справі №712/10714/16-а, яка набрала законної сили 26.01.2017, від 01.06.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2017 у справі №712/4906/17 та рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07.06.2019, яке набрало законної сили 16.08.2019, у справі №580/1351/19.

Згідно абзацу 2 частини четвертої статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-Х11 до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах, зокрема, прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно зі ст. 11 Закону СРСР від 12.07.1967 №1950-V «Про загальний військовий обов`язок», який був чинним на день зарахування позивача на навчання в Калінінградському воєнно-морському училищі 01.08.1991, на громадян, які були прийняті до військово-навчальних закладів, розповсюджуються обов`язки, які встановлені для військовослужбовців строкової служби.

Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 №1545-ХХ11 «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території Республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

12.05.1992 набрав чинності Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-Х11, згідно з ч. 2 ст. 6 якого видами військової служби є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Згідно статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби. Вказана норма втратила чинність відповідно до Указу Президента України «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України» від 20.03.2008 №248/2008, який набрав чинності з 01.03.2008.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 №545 «Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865», що набрала чинності з 01.03.2008, було доповнено пункт 31 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби."

З 30.07.2010 набрав чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-V1, пунктом 1 частини 2 Прикінцевих положень якого було передбачено, що стаття 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-Х11 втрачає чинність з 01.01.2011.

Згідно з пунктом 11 Перехідних положень Закону України «Про статус суддів» від 07.07.2010 №2453-V1 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

У подальшому був прийнятий Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-V111, який набрав законної сили 30.09.2016.

Згідно статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-V111 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Умови зарахування до стажу роботи судді інших періодів роботи чи служби Законом №1402-V111 також не були передбачені.

Пунктом 33 Закону України «Про Вищу Раду правосуддя» від 21.12.2016 №1798-VIII пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-V111 був доповнений абзацом четвертим, згідно з яким судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Вказані положення діють з 05.01.2017.

Таким чином, відповідно до абзацу 4 пункту 34 Прикінцевих та перехідних положень Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-V111 до стажу роботи суддів, призначених чи обраних на посаду до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-V111, підлягають зарахуванню час роботи на посадах прокурорів і слідчих, календарний період проходження строкової військової служби та половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Судом встановлено, що згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стаж роботи позивача станом на 05.01.2015 становить 26 років 4 місяці 5 днів.

Пунктом 25 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41 - 45, ст. 529; 2015, №№ 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

З огляду на викладене, з 01.01.2019 відповідач повинен був здійснити перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від розміру грошової винагороди діючого судді апеляційного суду, яка зазначена у довідці апеляційного суду Черкаської області від 15.01.2019 №27/19 вих/04-24/19 про суддівську винагороду, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання.

Щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії без обмеження граничного розміру.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

У зв`язку із викладеним суд звертає увагу на те, що обмеження розміру пенсії позивача певною граничною сумою не є спірним у правовідносинах, що досліджуються у даній справі. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач обмежував розмір пенсії позивача певною сумою, а також наразі відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть протиправно застосовані такі обмеження у майбутньому, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із розрахунку 90% заробітної плати у розмірі 50715 грн. 20 коп., яка зазначена у довідці апеляційного суду Черкаської області від 15.01.2019 №27/19 вих/04-24/19 про суддівську винагороду, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання, починаючи з 01.01.2019 з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (із розрахунку 90% із заробітної плати у розмірі 50715 грн. 20 коп., яка зазначена у довідці апеляційного суду Черкаської області від 15.01.2019 №27/19 вих/04-24/19 про суддівську винагороду, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання, починаючи з 01.01.2019 з урахуванням виплачених сум.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш

Рішення складено у повному обсязі 23.09.2019.