Справа № 826/6564/17
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6564/17 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача Розваляєвої Т. С., представника відповідача Кисляк Ю. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» до Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування припису і постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Трейдом-Сервіс» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві про визнання протиправними дій щодо проведення позапланової перевірки ТОВ «Трейдом-Сервіс» у період з 07 квітня 2017 року по 21 квітня 2017 року; визнання протиправним і скасування припису до акту перевірки дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів від 21 квітня 2017 року № 000130; скасування постанови від 05 жовтня 2017 року № 24 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що звернення третьої особи, датоване 11.01.2017 р., не можна вважати повторним, оскільки додатково до даного звернення ОСОБА_2 долучено лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 28.09.2016 року № 10136/20/7-16, в якому вказано про те, що ТОВ «Трейдом-Сервіс» не має права в односторонньому порядку розірвати договір № ТС-022/13М від 01.07.2007 року.

Апелянт зауважує, що у своєму повторному зверненні від 11.01.2017 р. вх. № К-2731/92 ОСОБА_2 зазначає про те, що його скарга не була ретельно розглянута, а проведена перевірка не дала висновку щодо невиконання договору № ТС-026/17М від 01.07.2007 р. Також скаржник зазначає, що його скарга стосувалась протиправного відключення від постачання електроенергії, водопостачання і водовідведення та невиконання позивачем вищезазначеного договору, одностороннього його розірвання позивачем, а не тарифів.

Вказане, на думку апелянта, засвідчує той факт, що проведення відповідачем повторної позапланової перевірки здійснювалось з інших підстав та з дотриманням усіх норм, передбачених законодавством, а підстави проведення перевірки не були тотожними з перевіркою, що мала місце в жовтні 2016 року.

Апелянт зауважує, що вперше подана 06.09.2016 р. заява третьої особи розглядалася в порядку статті 15 Закону України «Про звернення громадян».

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 16.09.2019 р. за вх. № 33668, у якому третя особа (Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів) зазначає, що допустивши до перевірки посадових осіб органу, позивач втратив право визнати наслідки такої перевірки з формальних підстав, з посиланням на постанову ВС від 18.01.2019 р. у справі № 815/3007/16.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 18.09.2019 р. за вх. № 34073, у якому позивач зауважує, що підстави для використання в якості доказів листів НКРЕКП від 28.09.2016 р. № 10136/20/7-16 і Антимонопольного комітету України від 21.10.2016 р. № 02-06/3621 в межах даного спору відсутні, оскільки врегулювання питань, що є предметом спору, не належать до компетенції жодного з цих органів.

Також позивач повністю підтримує позицію суду першої інстанції щодо повторності проведеної перевірки в якості підстави для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, згідно направлення від 03 квітня 2017 року № 607 Головним управлінням Держпродспоживслужби у м. Києві у період з 11 квітня 2017 року по 21 квітня 2017 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів ТОВ «Трейдом-Сервіс».

Вказану перевірку проведено на виконання наказу Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві «Про проведення позапланового заходу» від 03 квітня 2017 року № 540, виданого на підставі звернення ОСОБА_2 , стосовно порушень вимог законодавства про захист прав споживачів при наданні послуг позивачем.

З листа ОСОБА_2 від 11 січня 2017 року вбачається, що підставою для звернення до відповідача стало припинення ТОВ «Трейдом-Сервіс» надання послуг, щодо забезпечення умов отримання електропостачання, водопостачання та водовідведення за договором про надання послуг від 01 липня 2007 року № ТС-026/17М, укладеним між позивачем та ОСОБА_2 .

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 21 квітня 2017 року № 000130, відповідно до якого під час перевірки виявлено порушення статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», що полягає в порушенні ТОВ «Трейдом-Сервіс» пункту 1.1 договору про надання послуг.

На підставі акта перевірки, з метою припинення порушень законодавства про захист прав споживачів відповідачем винесено припис до акта перевірки, яким зобов`язано ТОВ «Трейдом-Сервіс» усунути недоліки встановлені в акті перевірки, у тому числі вирішити підняті споживачем питання відповідно до вимог законодавства про захист прав споживачів та надати відповідачу інформацію про загальну вартість наданих послуг у період виконання договору; про результати виконання припису (з відповідними підтверджуючими документами) повідомити державний орган з питань захисту прав споживачів до розгляду матеріалів справи, який відбудеться 04 травня 2017 року.

Постановою відповідача про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 05 жовтня 2017 року № 24, на підставі встановленого в акті перевірки порушення умов договору про надання послуг, застосовано до ТОВ «Трейдом-Сервіс» штраф у розмірі 85, 00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що відповідачем вже проводилась така сама перевірка на підставі заяви третьої особи, датованої 06.09.2016 р.

Таким чином, судом першої інстанції було застосовано положення ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877) та п. 1.7 Порядку проведення перевірок у суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов`язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 р. № 310, та зауважено про неприпустимість проведення повторної перевірки за тим самим фактом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ст. 10 Закону № 877 суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо, в тому числі, орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю).

За цих обставин, колегія суддів приймає до уваги доводи третьої особи, зазначені у відзиві, а також доводи відповідача, зазначені представником в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 19.09.2019 р., щодо відсутності підстав для скасування результатів перевірки з процедурних питань.

У випадку допущення до перевірки посадових осіб відповідача, перевірці підлягають обставини встановлених порушень, а не підстави для проведення такої перевірки.

Зокрема, за результатами перевірки було встановлено порушення позивачем ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII (далі - Закон № 1023).

У відповідності до ст. 10 Закону № 1023 (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати:

1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк;

2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги);

3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи;

4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи;

5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків.

Зазначені вимоги можуть бути пред`явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та нормативними документами, умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років.

У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

Про відступи від умов договору та інші недоліки в роботі (послузі), що не могли бути виявлені при звичайному способі її прийняття, споживач зобов`язаний повідомити виконавцеві не пізніше трьох діб після їх виявлення.

Виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги).

Виконавець зобов`язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв`язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Виконавець не звільняється від відповідальності, якщо рівень його наукових і технічних знань не дав змоги виявити особливі властивості речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг).

Якщо виконання робіт (надання послуг) вимагає використання додаткових матеріалів, такі матеріали повинні відповідати вимогам безпеки, встановленим законодавством до таких матеріалів.

Виконавець несе відповідальність за шкоду, завдану життю, здоров`ю або майну споживача, що виникла у зв`язку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством.

Якщо під час виконання робіт (надання послуг) виникає необхідність у додаткових роботах (послугах), що не були передбачені умовами договору, виконавець зобов`язаний одержати від споживача дозвіл на виконання таких робіт (надання послуг).

Будь-які додаткові роботи (послуги), виконані (надані) виконавцем без згоди споживача, не створюють для споживача будь-яких зобов`язань щодо їх оплати.

Якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов`язаний негайно повідомити про це споживача.

Виконавець зобов`язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору.

Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому цієї частини.

Вимоги цієї статті не поширюються на виконання робіт з гарантійного ремонту.

Відповідно до п. 11 ст. 23 Закону № 1023 у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так з матеріалів справи вбачається, що 01 липня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір № ТС-026/17М про надання послуг (а. с. 20 - 24).

Згідно з пунктом 2 додатку 1 до цього договору позивач зобов`язувався надавати послуги з отримання електроенергії, холодного водопостачання, водовідведення та загальні послуги, у тому числі з утримання будинку.

Згідно з пунктом 3.2.3 договору зміна режиму надання послуг, їх вартості виконавцем в односторонньому порядку без письмового погодження із споживачем забороняється.

У пункті 5.2 договору вказано, що всі зміни і доповнення до цього договору і додатку до нього здійснюються за згодою сторін і оформлюються письмово та є невід`ємною складовою цього договору.

Відповідно до підпункту 3.1.7 пункту 3.1 договору виконавець має право припинити надання тільки того виду послуги, оплата за яку від споживача не поступила у встановленому договором порядку. При цьому забороняється припинення надання інших послуг, зазначених у пункті 2 додатка 1 до договору.

Згідно пункту 4.1.3 договору у разі порушення споживачем строків оплати виконавець має право припиняти надання послуги до ліквідації заборгованості.

Пунктом 3.1.2 визначено право виконавця припинити надання послуги у разі прострочення оплати надання послуги.

Натомість, під час перевірки встановлено та не заперечується позивачем, що останнім з 16.08.2016 р. самостійно здійснено поступове припинення надання послуг третій особі.

Також колегією суддів встановлено, що позивачем у листі, адресованому начальнику Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Рубану О. М. від 13.04.2017 р. № 01-13/04, самостійно повідомлено, що ОСОБА_2 погашена заборгованість у повному обсязі 20.07.2016 р. (а. с. 63 Т. 1).

З огляду на наведене, позивачем припинено надання послуг станом на дату припинення без наявних на те підстав, чим порушино права ОСОБА_2 як споживача.

За цих обставин, колегія суддів приходить до висновку про доведеність відповідачем існування допущених позивачем порушень, що виключає можливість для задоволення позовних вимог.

Відтак доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом приймаються в якості належних.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 139, 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» до Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування припису і постанови задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2019 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 19.09.2019 р.)