Справа № 520/4942/19
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

з питання відводу судді

18.09.2019р. справа № 520/4942/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В. розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у справі №520/4942/19 за позовом ОСОБА_1 до Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області про: 1) скасування Рішення LIV сесії VII скликання Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області №917-VІІ від 07.05.2019 року про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад, делегування представників до спільної робочої групи; 2) зобов`язання голову Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області Бабакова Євгена Олексійовича виконати своє Розпорядженням № 10 від 16.04.2019 року про ініціювання проведення громадського обговорення щодо добровільного об`єднання територіальних громад Андріївської селищної ради (смт. Андріївка), Пришибської сільської ради (с. Пришиб, с. Явірське, с. Покровське), Міловської сільської ради (с.Мілова, с. Криничне, с. Первомайське, с. Червоний шлях) в Андріївську об`єднану територіальну громаду з адміністративним центром в смт. Андріївка Балаклійського району Харківської області відповідно до Розпорядження КМУ від 23.09.2015 року №991-р "Про затвердження перспективного плану формування територій громад Харківської області", -

встановив:

Ухвалою від 04.06.2019 р. справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

16.09.2019 р. позивач подав заяву про відвід судді Тітову О.М.

В якості відстав за для відводу вказано, що суд в даному провадженні, відкрито та зухвало зловживає своїм становищем, відкрито надає перевагу відповідачу, необґрунтовано затягує розгляд справи по суті, не надає матеріали даного провадження для ознайомлення за клопотанням позивача, не надає ознайомитися позивачу з документом, як відповідачу, на яких підставах залучено представника відповідача та встановлення його особи, при відкритті провадження судом було необґрунтовано вирішено справу розглядати в загальному провадженні, хоча дана категорія справ не містить на те таких підстав.

Ухвалою від 16.09.2019 р. заява про відвід передана для вирішення по суті у порядку ч. 4 ст. 40 КАС України.

17.09.2019 р. матеріали справи відповідно до протоколу автоматичного розподілу судових справ між суддями розподілені на суддю Старосєльцеву О.В.

Вирішуючи заяву про відвід, суд зазначає, що правовідносини з приводу відводу (самовідводу) від участі у розгляді адміністративної справи унормовані приписами ст.ст. 36-41 КАС України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Отже, перелік підстав для відводу судді є вичерпним.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами ст. 72-77, 90, 211 КАС України суд відзначає, що матеріали справи не містять жодної з передбачених ч. 1 ст. 36 КАС України підстав відводу (самовідводу).

Як вбачається із тексту заяви про відвід позивач незгодний з процесуальними рішеннями суду під час розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку, згідно з ст.ст. 293, 328 КАС України.

Проаналізувавши викладені в заяві позивача доводи, суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді, відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 12 ст. 40 КАС України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

При вирішенні заяви про відвід, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), згідно з якими право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Разом із тим, суд бере до уваги, що за змістом перелічених рішень вимога п.1 ст.6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду заяви про відвід суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення цієї заяви, перевірив усі аргументи, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення питання про відвід.

Підсумовуючи викладене вище, суд доходить до переконання про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді Тітову О.М. по справі № 520/4942/19.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 36-41, 90, 211, 241-243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Тітову О.М. по справі № 520/4942/19 - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту підписання.

Повідомити, що судове рішення виготовлено у повному обсязі 18.09.2019 р.

Суддя О.В.Старосєльцева