Справа № 460/549/19
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 рокуЛьвів№857/5884/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Кузьмича С.М.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

з участю представника відповідача Макушенка В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі №460/549/19 (головуючий суддя Недашківська К.М., рішення проголошене у м. Рівне, повний текст рішення складений 17.04.2019р.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в якому просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмов від 15.02.2019 року та від 04.03.2019 року у перерахунку позивачу щомісячного грошового утримання судді у відставці з 80% до 90% суддівської винагороди; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату грошового утримання судді у відставці у розмірі 84% суддівської винагороди з 15.05.2013 року по 05.08.2018 року та у розмірі 90% суддівської винагороди з 05.08.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що стаж, який дає йому право на відставку як судді, складає 22 роки 7 місяців 8 днів. Проте, при призначенні позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці органом Пенсійного фонду України був зарахований лише стаж позивача на посаді судді 20 років 2 місяці 7 днів та, відповідно, йому призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80%. При обрахунку стажу роботи позивача відповідачем не зараховано до стажу роботи судді, що дає право позивачу на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період строкової військової служби 1 рік 11 місяців 13 днів, та періоди роботи на посаді народного судді - 5 місяців 14 днів, що складає 84 % від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді. Крім того, з 05.08.2018 ОСОБА_1 набув право на перерахунок його грошового забезпечення шляхом зарахування частини роботи (професійної діяльності) адвокатом (2 роки), що складає 90% від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді. Таким чином, розмір довічного утримання, яке виплачується позивачу відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинно складати 84%, а з 05.08.2018 - 90% грошового утримання судді. З огляду на наведене, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі з 80% до 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Зобов`язано Корецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 84% суддівської винагороди з 15.05.2013 року по 04.08.2018 року та у розмірі 90% суддівської винагороди з 05.08.2018 року. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судовий збір в сумі 768,40 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм процесуального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Доводи апелянта зводяться до того, що позовні вимоги позивача за період з 15.05.2013 року по 09.01 2019 року підлягають залишенню без розгляду згідно вимог ст.ст.122, 123 КАС України, оскільки ним пропущено строк звернення до суду, що не було враховано судом першої інстанції. Крім цього, зазначає, що на момент виходу позивача у відставку зарахування періоду військової строкової служби та роботи на посаді народного судді до стажу роботи на посаді судді не передбачалося законодавством України. Крім того, з трудової книжки не вбачається, що позивач працював саме адвокатом. А отже, підстави для проведення перерахунку розміру довічного грошового утримання відсутні. Таким чином, відповідач діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України. Вказаних обставин, на думку апелянта, суд першої інстанції не врахував та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Позовні вимоги за період з 15.05.2013 року по 08.01.2019 року просить залишити без розгляду у зв`язку з пропуском терміну оскарження згідно ст.ст.122, 123 КАС України.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм процесуального права, з повним врахуванням всіх обставин справи, а апеляційна скарга відповідача не містить обґрунтованих підстав для її задоволення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи проведено заміну відповідача Корецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного розгляду справи апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Згідно із ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що в період з 02.03.1993 року по 07.08.2013 року ОСОБА_1 працював на посаді голови Корецького районного суду Рівненської області.

На підставі Постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 18.04.2013 року №215-ІV позивача звільнено з посади судді Корецького районного суду Рівненської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом Корецького районного суду Рівненської області від 07.08.2013 року №4-К позивача відраховано зі штату Корецького районного суду Рівненської області з посади судді у зв`язку із звільненням у відставку з 07.05.2013 року.

ОСОБА_1 з 30.11.2007 року перебуває на обліку у Корецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію за віком.

З 2013 року, на підставі заяви, позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80% суддівської винагороди.

09 січня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії, врахувавши при цьому, крім стажу роботи на посаді голови Корецького районного суду Рівненської області 20 років 2 місяці 7 днів, ще й періоди його військової служби - 1 рік 11 місяців 13 днів, та виконання обов`язків народного судді - 5 місяців 14 днів.

Листом Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 15.02.2019 №311/08 заяву позивача залишено без задоволення, оскільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено врахування роботи на посадах прокурорів та помічників прокурорів, слідчих, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право судді у відставці на одержання щомісячного довічного грошового утримання.

19 лютого 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії, врахувавши при цьому період роботи адвокатом.

Однак, листом Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04.03.2019 №406/08 заяву позивача залишено без задоволення, оскільки підстав для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до частини 2 статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ немає.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідач, визначаючи щомісячне довічне утримання судді в розмірі 80% від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, не зарахував до стажу роботи судді, що дає право позивачу на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період строкової військової служби з 09.12.1967 по 22.11.1969 - 1 рік 11 місяців 13 днів, та періодів з 16.08.1982 по 11.09.1982, з 18.07.1983 по 13.08.1983, з 08.10.1984 по 08.11.1984, з 04.01.1985 по 01.02.1985, з 25.03.1985 по 19.04.1985 роботи на посаді народного судді - 5 місяців 14 днів. Відтак, відповідач повинен був призначити щомісячне довічне грошове довічне утримання судді у відставці в розмірі 84 % від заробітку працюючого судді на відповідній посаді з моменту звернення до пенсійного фонду, однак це не було виконано відповідачем на момент звернення позивача. Крім того суд першої інстанції зазначив, що з 05.08.2018, у зв`язку із внесенням змін до Закону №1402-VIІІ щодо зарахування (перерахунок) стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), ОСОБА_1 набув право на перерахунок його грошового забезпечення шляхом зарахування 2 років роботи (професійної діяльності) адвокатом, яку він здійснював з 19.08.1985 по 01.03.1993, а тому стаж його роботи із вказаної дати становить 24 роки 7 місяців 8 днів, що складає 90% від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді.

Апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірними, такими, що суперечать нормам матеріального права та обставинам справи, судом порушено норми процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 135 Закону №2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону №2453-VI передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Закону №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ (далі - Закон №2862-ХІІ).

Відповідно до ч.4 ст.43 Закону №2862-ХІІ судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Конституційного Договору від 08 червня 1995 року №1к/95-ВР між Верховною Радою України та Президентом України «Про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України» Президент України в межах своїх повноважень видає укази і розпорядження, які є обов`язковими для виконання на всій території України, дає їх тлумачення (зазначений Договір був чинний на момент видання Президентом України Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» та втратив чинність із набранням чинності Конституції України 28 червня 1996 року).

Відповідно до п. 1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними у частині, що не суперечить Конституції України.

Згідно із ст. 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (стаття втратила чинність 20 березня 2008 року), чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3-1 постанови Кабміну України від 03 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (яка діяла одночасно із Законом №2862-ХІІ; втратила чинність 01 січня 2012 року), доповненим згідно з постановою Кабміну України від 11 червня 2008 року №545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, позовна вимога позивача про зарахування періоду проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного.

Згідно із ч. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При первинному зверненні за призначенням щомісячного довічного грошового утримання позивачем була подана трудова книжка та військовий квиток, отже позивач ОСОБА_1 фактично був обізнаний, що при призначенні довічного грошового утримання не враховано період проходження строкової військової служби.

З врахуванням наведеного, позовна вимога за період з 15.05.2013 року по 08.07.2018 року підлягає залишенню без розгляду.

Щодо періоду з 09.07.2018 року, та в цій частині позов підлягає до задоволення та відповідно належить здійснити перерахунок та виплату грошового утримання судді у відставці з урахуванням періоду проходження строкової військової служби з 09.01.1967р. по 22.11.1969р.

Щодо позовної вимоги про не зарахування до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді період роботи на посаді народного судді, то колегія суддів зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 вказаного Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846.

Під час апеляційного провадження судом було витребувано пенсійну справу позивача, яка була оглянута судом.

Дослідженням матеріалів пенсійної справи встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявами від 09.01.2019р. та 19.02.2019 року про перерахунок щомісячного грошового утримання судді, які обґрунтовував тим, що при призначенні йому грошового утримання судді не враховано стаж виконання обов`язків народного судді Корецького районного суду, однак будь яких письмових доказів на підтвердження наведених у заяві обставин (копії наказів про виконання обов`язків народного судді Корецького районного суду) до заява не долучав. Такі докази були долучені позивачем лише в суді першої інстанції.

Такими чином, документи (копії наказів про виконання обов`язків народного судді Корецького районного суду) які були поданні до суду першої інстанції, в матеріалах пенсійної справи відсутні, тобто в управління були відсутні вказані документи для прийняття обґрунтованого рішення, а тому відсутні підстави для визнати дій відповідача в цій частині протиправними.

Щодо позовної вимоги про не зарахування до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді частину періоду роботи адвокатом, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII, на посаду судді може бути призначений громадянин України, не молодший тридцяти та не старший шістдесяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж професійної діяльності у сфері права щонайменше п`ять років, є компетентним, доброчесним та володіє державною мовою.

Частиною 6 статті 69 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII передбачено, що для цілей цього Закону вважається: 1) вищою юридичною освітою - вища юридична освіта ступеня магістра (або прирівняна до неї вища освіта за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста), здобута в Україні, а також вища юридична освіта відповідного ступеня, здобута в іноземних державах та визнана в Україні в установленому законом порядку; 2) стажем професійної діяльності у сфері права - стаж професійної діяльності особи за спеціальністю після здобуття нею вищої юридичної освіти; 3) науковим ступенем - науковий ступінь у сфері права, здобутий у вищому навчальному закладі (університеті, академії чи інституті, крім вищих військових навчальних закладів) чи науковій установі України або аналогічному вищому навчальному закладі чи науковій установі іноземної держави. Науковий ступінь, здобутий у вищому навчальному закладі чи науковій установі іноземної держави, повинен бути визнаний в Україні в установленому законодавством порядку; 4) стажем наукової роботи - стаж професійної діяльності у сфері права на посадах наукових (науково-педагогічних) працівників у вищому навчальному закладі (університеті, академії чи інституті, крім вищих військових навчальних закладів) чи науковій установі України або аналогічному вищому навчальному закладі чи науковій установі іноземної держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Разом з тим, 05.08.2018, на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 12.07.2018 № 2509-VIII, статтю 137 Закону №1402-VIII доповнено частиною другою, згідно з якою до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом 4 пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Верховний суд, Вища рада правосуддя, Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Рада суддів України, Державна судова адміністрація України, Національна школа суддів України, враховуючи внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висловили свою думку у спільному листі від 05.11.2018 №41783/0/9-18/2664/0/2-18/01-6757/18/9рс-1112/18/1-22433/18/02/3878 «Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді», відповідно до якого до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, тобто застосовуються вимоги, що діяли на момент такого призначення (обрання).

З огляду на матеріали справи, ОСОБА_1 з 02.03.1993 року працював на посаді голови Корецького районного суду Рівненської області.

На підставі Постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 18.04.2013 року №215-ІV позивача звільнено з посади судді Корецького районного суду Рівненської області у зв`язку з поданням заяви про відставку та наказом Корецького районного суду Рівненської області від 07.08.2013 року №4-К позивача відраховано зі штату Корецького районного суду Рівненської області з посади судді у зв`язку із звільненням у відставку з 07.05.2013 року.

Таким чином, колегія судді дійшла висновку, що до позивача не може бути застосована норма права щодо обрахунку стажу роботи на посаді судді, яка набрала чинності після виходу позивача у відставку, тобто норма ч. 2 ст. 137 Закону №1402, у зв`язку з тим, що у законі не має прямого посилання на зворотну дію закону у часі.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі №460/549/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 за період проходження строкової військової служби з 09.01.1967р. по 22.11.1969р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням періоду проходження строкової військової служби з 09.01.1967р. по 22.11.1969р., починаючи з 09.07.2018 р.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням проходження строкової військової служби за період до 08.07.2018 р. залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. С. Затолочний
С. М. Кузьмич
Повний текст постанови складено 19.09.2019р.