Справа № 163/692/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8986/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Матковської З.М.,

при секретарі судового засідання: Дроздовській Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 03 липня 2019 року (суддя- Чишій С.С., ухвалене в м. Любомль о 15:16, повний текст складено 08.07.2019р.) у справі № 163/692/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Волинської митниці ДФС в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0770/20500/19 від 27.03.2019 року.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 01 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду Волинська митниця ДФС оскаржила його подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з`ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на доведеність вини позивача у вчиненні порушення митних правил.

Позивач та відповідач будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились та явки представника в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 20.07.2018 року декларантом (митним брокером) ПП "СІА-БРОК" ОСОБА_1 Волинській митниці ДФС подано митну декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205040/2018/019516, відповідно до якої в митному режимі імпорт був задекларовано товар "продукти неорганічної хімії, карбонати: добрива у формі гранульованої крейди, із рівнем реактивності та розчинності 100%. Гранульований Wapniak Jurajski G 2200 кг. Використовується для регулювання рівня рН ґрунту, розкислення, джерело кальцію (Са), як елемента підживлення і сприяння росту. Вміст СаСО3 95-98%, реактивність 95-100%, вологість менше 4%, реакція рН 8,0-8,5 рН, гранулювання 3-6 мм (90%). Транспортується вантажним автомобілем у 44 біг-бегах по 500 кг. Торгівельна марка: Agro Liedmann. Виробник: Liedmann Sp. z o.o., EU". Товар задекларовано у товарній підкатегорії за кодом УКТ ЗЕД , вагою нетто 22000 кг, вагою брутто 22140 кг, фактурною вартістю 1540 євро.

Митне оформлення ввезеного товару здійснено в зоні діяльності Волинської митниці ДФС. В польській експортній декларації №18PL301010E0580461, поданій позивачем до митного оформлення разом з іншими товарно-супровідними документами, код товару визначено як 00000000.

В подальшому Головним управлінням ДФС у Черкаській області проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ТОВ "Ейпіс Холдинг" вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно УКТ ЗЕД товару "карбонат кальцію (кальцій) гранульований", щодо якого проведено митне оформлення, зокрема, за митною декларацією №UA205040/2018/019516 від 20.07.2018 року, за результатами якої складено Акт від 11.12.2018 року №456/23-00-14-0606/38553409.

В акті перевірки зазначено, що товар "карбонат кальцію: добрива у формі гранульованої крейди, гранульований Wapniak Jurajski G (гранульована крейда)", щодо якого ТОВ "Ейпіс Холдинг" проведено митне оформлення за митною декларацією №UA205040/2018/019516 від 20.07.2018 року, є гранульованою крейдою природнім різновидом карбонату кальцію, отриманим з натуральних покладів шляхом подрібнення у вигляді округлих гранул світло-коричневого кольору.

За результатами перевірки і з урахуванням документів поданих до митного оформлення посадові особи ГУ ДФС у Черкаській області дійшли висновку про необхідність класифікації імпортованих товарів за кодом УКТ ЗЕД .

Відтак контролюючий орган вважає, що зміна коду товару призвела до заниження податкового зобов`язання ТОВ "Ейпіс Холдинг" за митною декларацією №UA205040/2018/019516 від 20.07.2018 року на загальну суму 1777,24 гривень, в тому числі ввізне мито 1481,04 гривні та податок на додану вартість 296,20 гривень.

04.01.2019 року ГУ ДФС у Черкаській області надіслало Акт перевірки від 11.12.2018 року Волинській митниці ДФС, та 20.02.2019 року головним державним інспектором Волинської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №0770/20500/19 відносно ОСОБА_1 за ознаками ст.485 МК України.

Як наслідок, 27.03.2019 року заступник начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. виніс постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, відповідно до змісту протоколу № 0770/20500/19 і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 5 331,27 гривня.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність в діях позивача умислу на ухилення від сплати митних платежів, а сама по собі його можлива помилка при визначенні коду товару за УКТЗЕД не може свідчити про наявність в діях декларанта ознак передбаченого ст.485 МК України порушення митних правил.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступні міркування та обставини справи.

Відповідно до ч.5 ст.69 МК України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно із ч.6 ст.69 МК України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Статтею 485 Митного кодексу України, в редакції чинній на час ввезення транспортного засобу позивачем, (далі - МК України) встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Відповідно до частини 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Згідно з частиною 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною 2 статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. (частини 5, 6 статті 264 МК України).

Судом з матеріалів справи встановлено, що в межах наданої законом компетенції ГУ ДФС України у Черкаській області самостійно визначило код УКТЗЕД щодо переміщуваних товарів. При цьому в акті відсутні відомості про використання для ухвалення такого рішення інших документів, ніж подані позивачем до митного контролю і митного оформлення. Натомість до уваги взято висновок експерта ДПМЕ ДФС щодо імпорту ТОВ "Ейпіс Холдинг" подібного товару через Львівську митницю ДФС за митною декларацією №UA209200/2018/005951. Вказаний товар експерт визначив як карбонат кальцію, однак не зміг визначити його походження синтетичний карбонат кальцію, природний вапняк, крейда, мармур тощо. Натомість до уваги взято інформацію з відкритих джерел польських інтернет-сайтів, де вказано про виготовлення гранульованої крейди на основі вапнякового борошна з природного середовища крейди, а також спеціалізованих літературних джерел щодо класифікації вапнувальних добрив.

З огляду на вищенаведені підстави класифікації товару ГУ ДФСУ у Черкаській області в Акті перевірки за кодом УКТЗЕД і використані при цьому засоби, вбачаються підстави для віднесення класифікації цих товарів до складного випадку.

Судом першої інстанції з митної декларації встановлено, що назва ввезених товарів позивачем визначена як "добриво у формі гранульованої крейди". За такою ж назвою "крейда" товари визначені в Акті, а сам Акт, протокол про порушення митних правил та оскаржувана постанова не містять звинувачень позивача в наданні недостовірних документів чи інформації, ненаданні інформації щодо переміщуваних товарів.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність в діях позивача умислу на ухилення від сплати митних платежів, та не може свідчити про наявність в діях декларанта ознак порушення передбаченого ст.485 МК України порушення митних правил.

Також, судом першої інстанції вірно зазначено, що, і сам незначний розмір несплачених митних платежів, визначений в Акті перевірки в сумі 1 777,24 гривень, підтверджує твердження позивача про відсутність умислу на заниження митних платежів.

Доводи апелянта про те, що у позивача не було зауважень та доповнень до протоколу не можуть свідчити про наявність умислу в його діях, оскільки надання зауважень та доповнень до протоколу є правом особи.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 03 липня 2019 року у справі №163/692/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 19.09.2019р.