Справа № 334/3938/19
Суддя: Турбіна Т. Ф.
Дата ухвалення: 2019-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 19.07.2019
Справа № 334/3938/19
Провадження № 2-а/334/128/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., за участі представника позивача - ОСОБА_4. , представника відповідача - Гереги К.М., розглянувши в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Запорізької митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил

ВСТАНОВИВ:

27.05.2019 ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Запорізької митниці ДФС від 14.05.2019 у справі про порушення митних правил №0035/11200/19, якою ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні правопорушення,передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що складає 187361,67 грн.

Позивач вважає постанову протиправною, упередженою і необ`єктивною, а також прийнятою з порушенням діючого законодавства.

В обґрунтування позову вказує, що відповідно до обставин вказаної справи та викладених в оскаржуваній постанові подій 19.08.2018 у «Міжнародному аеропорту Запоріжжя» Позивач обрала для проходження митного контролю «зелений коридор» без заповнення митної декларації. В той же час, на вимогу інспектора ВМО №1 митного поста «Запоріжжя-аеропорт» Запорізької митниці ДФС, Позивач заповнила митну декларацію від 19.08.2019 року у якій вказала, що переміщує через митний кордон України товари у вигляді срібних прикрас загальною вагою 3100г. та загальною вартістю 1091,01 доларів США, що не перевищує обмеження, встановлені ст.374 МК України та еквівалент у 1000 євро, на підтвердження чого надала оригінали інвойсів №432726 від 17.08.2019 та № ТК43794 від 17.08.2019 року.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до положень Розділу 9 МК України, одним із документів які подаються декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару є рахунок-фактура (інвойс).

Таким чином, Позивач діяла абсолютно в межах чинного законодавства та встановлених обмежень і приписів МК України щодо порядку проходження митного контролю та переміщення зазначених товарів через митний кордон України.

Доводи відповідача ґрунтуються лише на власних припущеннях, недостовірно викладеній інформації та декількох процесуальних документах, які жодним чином не містять доказів вчинення Позивачем вказаного порушення митних правил, а тим паче умислу на вчинення цих нібито протиправних дій.

Зокрема, згідно Доповідної записки головного інспектора ВМО №1 митного А посту «Запоріжжя-аеропорт» Запорізької митниці ДФС Горлова С. від 11.03.2019, підставою до вилучення у Позивача зазначеного товару у вигляді прикрас зі срібла стали сумніви у достовірності наданих Позивачем інвойсів та фактурної вартості товару.

Зазначена службова особа у цій Доповідній записці стверджує, що приводом для виникнення сумнівів стала невідповідність записів у інвойсах, а саме те, що нібито у графі «quantity» (кількість) було вказано «1220 $», при цьому у графі «quantity» (кількість) вказано вага, а в одиниці виміру вказано позначку $ (долар США), а не фізичну одиницю, що не відповідає дійсності як і те, що позивач відмовилася від надання пояснень.

Оскаржувана Постанова була винесена Відповідачем на підставі протоколу про порушення митних правил №0035/11200/19 від 07.03.2019 року, який, у свою чергу, також був складений лише на підставі Висновку №142005902- 0051 від 15.02.2019 року Департаменту податкових та митних експертиз ДФС (з урахуванням Висновку Державного гемологічного центру України від 22.12.2018 року № 10301-АЮ), відповідно до якого вартість вилученого у Позивача товару у вигляді ювелірних виробів зі срібла станом на 15.02.2019 року становить 225105,35 грн.

При цьому, відповідно до наданого Висновку, вказана ціна розрахована із середньо ринкової вартості аналогічних виробів на території України, а не Турецької Республіки, де Позивач їх безпосередньо і придбала, на підтвердження чого надала відповідні документи - інвойси, видані на її ім`я ювелірними магазинами м. Стамбул, Турецької Республіки, із точним зазначення їх ваги та вартості на території Турецької Республіки, які Відповідач жодним чином не дослідив під час провадження по справі.

Також Відповідачем жодним чином не було перевірено справжність наданих інвойсів та відповідність зазначених в них відомостей щодо вартості товару, що безпосередньо впливає на законність прийнятого Відповідачем рішення, адже в оскаржуваній постанові чітко та беззаперечно зазначено, що Позивач нібито умисно надала ці документи митному органу, що жодним чином не обґрунтовано та жодним документом не підтверджується.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 МК України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: подати митному органу, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари; сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту; виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.?

За диспозицією ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Однак, незважаючи на наявність ніяким чином не оспорюваних інвойсів, наданих Позивачем на підтвердження вказаної митної вартості товару, в яких зазначена сплачена ціна за товар в іншій країні, що також жодним чином не перевірено та не спростовано, Відповідач умисно та протиправно посилається при прийнятті рішення лише на вказаний висновок за яким встановлено лише середньоринкову вартість аналогічних товарів в Україні, а не в країні походження, і у часовому проміжку 6 місяців, а не станом на день декларування.

З огляду на викладене, Відповідачем не надано жодних доказів, які б беззаперечно вказували на те, що будь-які дії Позивача спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, та надання документів які містять неправдиві відомості щодо вартості товару.

Відповідачем було проігноровано пояснення Позивача, які надавалися під час складення протоколу від 07.03.2019 року, а також 19.08. 2018 року та 21.03.2019 року.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, тощо.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведених підстав просить задовольнити позов, визнати протиправною та скасувати постанову Запорізької митниці ДФС від 14.05.2019 у справі про порушення митних правил №0035/11200/19 у зв`язку з відсутністю у її діях ознак порушення митних, провадження у справі закрити.

В судовому засіданні позивач, її представник позов підтримали та просили задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав.

Запорізька митниця ДФС надала відзив на адміністративний позов, у якому просить відмовити у позові в повному обсязі.

Вважає, що вина ОСОБА_2 повністю підтверджується матеріалами справи. Так, 19.08.2018 ОСОБА_2 обрала для проходження митного контролю «зелений коридор» без заповнення митної декларації. На вимогу інспектора ОСОБА_2 . заповнила митну декларацію від 19.08.2018 р., у якій вказала, що має товари: 1) срібні прикраси у вигляді кілець, наборів вагою 400,05 гр. вартістю 200,03 дол. США (відповідно до наданого інвойсу №432726 від 17.08.2018); 2) срібні прикраси у вигляді кілець, наборів вагою 2075 гр. вартістю 684,75 дол. США (відповідно до наданого інвойсу № FK043794 від 17.08.2018); 3) срібні прикраси у вигляді кілець, наборів вагою 624,95 гр. вартістю 206,23 дол. США без відповідних документів (чеків, інвойсів). Загальна вага срібних прикрас вказана ОСОБА_2 у митній декларації склала 3100 г. вартістю 1091,01 дол. США (30188,83 грн. по курсу НБУ станом на 19.08.2018).

З метою здійснення перевірки зазначеної ОСОБА_2 вартості товарів, дані вироби із срібла були прийняті на зберігання митницею по квитанції МД-1 КБ № 427451 від 19.08.2018 для проведення експертизи з метою визначення їх фактичної митної вартості. Відповідно до висновку Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби від 15.02.2019 №151 (з урахуванням висновку та додатком до висновку Державного гемологічного центру України від 22.12.2018 № 10301-АЮ), вартість даних виробів із срібла складає 225105,35 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 374 МК України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою ст. 374 МК України, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення).

Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення).

Вартість вищевказаних виробів із срібла перевищує неоподатковану норму ввезення товарів, що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, а тому підлягають оподаткуванню згідно частини 4 статті 374 Митного кодексу України.

Відповідно до розрахунку платежів сума недоборів складає 62453,89 грн.

Таким чином, громадянкою ОСОБА_2 було вчинено дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів у спосіб заявлення у митній декларації неправдивих відомостей щодо митної вартості товару та надання, з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, а саме надання інвойсу від 17.08.2018 № 432726 та інвойсу від 17.08.2018 №РК043794, що містять вартість товару істотно нижчу за визначену експертизою.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

07.03.2019 ОСОБА_2 прибула до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Запоріжжя - аеропорт», була ознайомлена з висновком Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби від 15.02.2019 № 151. Від надання пояснень за фактом порушення митних правил ОСОБА_2 відмовилась.

07.03.2019 Запорізькою митницею ДФС відносно ОСОБА_2 (за її присутності) складено протокол про порушення митних правил №0035/11200/19 за ст. 485 МК України, із зазначенням місця і часу розгляду справи, та вручено під особистий підпис ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_2 була належним чином сповіщена про місце і час розгляду справи про порушення митних правил № 0035/11200/19.

В протоколі про порушення митних правил № 0035/11200/19 в графі «Пояснення, зауваження особи, що притягується до відповідальності» ОСОБА_2 зазначила, що з протоколом не згодна. Порушень не вчиняла. Вилучені речі є особистими. Сумарна фактична їх вартість не перевищує еквівалент 1000 євро.

21.03.2019 до Запорізької митниці ДФС прибула ОСОБА_2 разом із захисником ОСОБА_4 та надала письмові пояснення.

Запорізькою митницею ДФС розгляд справи про порушення митних правил № 0035/11200/19, призначений на 09.04.2019, був перенесений на 15 год. 00 хв. 14.05.2019. Лист Запорізької митниці ДФС від 08.04.2019 № 99/15/08-70-20-38 із зазначенням часу і місця розгляду справи вручено ОСОБА_2 09.04.2019 під особистий підпис.

Під час провадження у справі про порушення митних правил № 0035/11200/19 було з`ясовано, що матеріали справи містять докази того, що ОСОБА_2 переміщувала вироби із срібла (прикраси) вартість яких становить 225105,35 грн., що перевищує неоподатковану норму ввезення товарів, що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, а тому підлягають оподаткуванню згідно частини 4 статті 374 Митного кодексу України. Таким чином, громадянкою ОСОБА_2 було вчинено дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів у спосіб заявлення у митній декларації неправдивих відомостей щодо митної вартості товару та надання, з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, а саме надання інвойсу від 17.08.2018 № 432726 та інвойсу від 17.08.2018 № РК043794, що містять вартість товару істотно нижчу за визначену експертизою.

Розгляд справи про порушення митних правил № 0035/11200/19 відбувся 14.05.2019 у присутності ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_4.

Під час провадження у справі про порушення митних правил надана належна оцінка доказам, всебічно, повно та об`єктивно досліджені всі обставини справи в їх сукупності, доведена наявність вини в діях ОСОБА_2

Позивач та її представник не скористалися наданими їм Митним кодексом України (ст.ст. 498, 500, ч. 2 ст. 515 МК України) правом на проведення незалежної експертизи за власний рахунок.

Також посилається на обґрунтовані сумніви щодо мети переміщення виробів зі срібла, зазначеної у письмових поясненнях ОСОБА_2 від 19.08.2018 та від 21.03.2019.

Вважає, що постановою в справі про порушення митних правил №0035/11200/19 від 14.05.2019 позивача правомірно визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення.

Просить з наведених підстав відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі з підстав, наведених у відзиві.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Запорізької митниці ДФС №0035/11200/19 від 14.05.2019 за результатами розгляду справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 , останню визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що складає 187361,67 грн.

Суть правопорушення полягає у тому, що 19.08.2018 у Міжнародному аеропорту Запоріжжя позивач обрала для проходження митного контролю «зелений коридор» без заповнення митної декларації. На вимогу інспектора Атманхіл М . М . заповнила митну декларацію від 19.08.2018, у якій вказала, що має товари: 1) срібні прикраси у вигляді кілець, наборів вагою 400,05 грам вартістю 200,03 доларів США (відповідно до наданого інвойсу №432726 від 17.08.2018); 2) срібні прикраси у вигляді кілець, наборів вагою 2075,00 грам вартістю 684,75 доларів США (відповідно до наданого інвойсу № FK 043794 від 17.08.2018); 3) срібні прикраси у вигляді кілець, наборів вагою 624,95 грам вартістю 206,23 доларів США (без відповідних чеків, інвойсів).

Для підтвердження вартості товару ОСОБА_2 надала: - інвойс № 432726 від 17.08.2018 виданий компанією Akgun silver (в інвойсі вказано назву товару: 925 Silver jewellery (925 срібні прикраси); - інвойс № FK043794 від 17.08.2018 виданий компанією Ensar silver (в інвойсі вказано назву товару: 925 Silver (925 срібні прикраси). На товар - срібні прикраси у вигляді кілець, наборів вагою 624,95 грам зазначеною вартістю 206,23 дол. США у ОСОБА_2 був відсутній інвойс (чеки) на підтвердження вартості.

Запорізька митниця ДФС не погодилась з заявленою митною вартістю і з метою здійснення перевірки зазначеної ОСОБА_2 вартості товарів, дані вироби із срібла були прийняті на зберігання митницею по квитанції МД-1 КБ №427451 від 19.08.2018 для проведення експертизи з метою визначення їх фактичної митної вартості.

Відповідно до висновку Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби від 15.02.2019 № 151 (з урахуванням висновку та додатком до висновку Державного гемологічного центру України від 22.12.2018 № 10301-АЮ), вартість даних виробів із срібла складає 225105,35 грн. Надані на дослідження срібні прикраси відносяться до ювелірних виробів з дорогоцінних металів відповідно до УТЗЕД та Закону України «Про державне регулювання видобутку виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними».

Відповідно до ч. 4 ст. 374 МК України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою ст. 374 МК України, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 евро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення).

Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення).

Вартість вищевказаних виробів із срібла перевищує неоподатковану норму ввезення товарів, що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, а тому підлягають оподаткуванню згідно частини 4 статті 374 Митного кодексу України.

Відповідно до розрахунку платежів сума недоборів складає 62453,89 грн.

07.03.2019 ОСОБА_2 була ознайомлена з висновком Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби від 15.02.2019 №151 та 07.03.2019 Запорізькою митницею ДФС відносно ОСОБА_2 , в її присутності, складено протокол про порушення митних правил № 0035/11200/19 за ст. 485 МК України, як дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних ОСОБА_2 зазначила, що з протоколом не згодна, порушень не вчиняла, вилучені речі є особистими, їх сумарна фактична вартість не перевищує еквівалент 1000 євро.

Про місце і час розгляду справи про порушення митних правил №0035/11200/19 ОСОБА_2 була належним чином сповіщена.

21.03.2019 до Запорізької митниці ДФС прибула ОСОБА_2 та надала письмові пояснення.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 була належним чином сповіщена про час та місце розгляду справи про порушення митних правил №0043/11200/19.

Запорізькою митницею ДФС під час провадження у справі про порушення митних правил № 0035/11200/19 було встановлено, що ОСОБА_2 переміщувала вироби із срібла (прикраси) вартість яких становить 225105,35 грн., що перевищує неоподатковану норму ввезення товарів, що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, а тому підлягають оподаткуванню згідно частини 4 статті 374 Митного кодексу України. Запорізька митниця ДФС дійшла висновку, що громадянкою ОСОБА_2 було вчинено дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів у спосіб заявлення у митній декларації неправдивих відомостей щодо митної вартості товару та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, а саме надання інвойсу від 17.08.2018 № 432726 та інвойсу від 17.08.2018 № РК043794, що містять вартість товару істотно нижчу за визначену експертизою.

Розгляд справи про порушення митних правил № 0035/11200/19 відбувся 14.05.2019 у присутності ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_4.

Постановою в справі про порушення митних правил № 0035/11200/19 від 14.05.2019 позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 187361,67 грн.

Не погодившись постановою, ОСОБА_2 оскаржила її до суду.

Відповідно до приписів ст.529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно вимог ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом, при цьому відповідно до вимог ч.1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Як передбачено в ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 490 МК України, протокол про порушення митних правил мають право складати: 1) посадові особи, які відповідно до посадових інструкцій уповноважені здійснювати митний контроль, митне оформлення і пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України і які безпосередньо виявили порушення митних правил; 2) посадові особи органів доходів і зборів, які згідно з посадовими обов`язками мають таке право; 3) інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або керівником митниці.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Для притягнення до відповідальності згідностатті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості щодо митної вартості товару, наявність прямого умислу.

За змістом статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з урахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, в даній справі доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

При ухваленні рішення суд виходить з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Оцінюючи додані до протоколу письмові докази, враховуючи доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності, з точки зору їх логічності, послідовності, достовірності, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, суд вважає, що додані до протоколу про порушення митних правил письмові докази не доводять беззаперечно наявність в діях ОСОБА_2 порушення митних правил, передбачених ст. 485 МКУ, оскільки рішення було прийнято без з`ясування усіх обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд критично оцінює доповідну записку головного інспектора ВМО №1 митного поста «Запоріжжя-аеропорт» ОСОБА_6 С. щодо складання протоколу про порушення митних правил та подальшого провадження у справі про порушення митних правил, оскільки у доповідній записці стверджується, що приводом для виникнення сумнівів у достовірності наданих Позивачем інвойсів та фактурної вартості товару стала невідповідність записів у інвойсах, а саме те, що нібито у графі «quantity» (кількість) було вказано «1220 $ », при цьому у графі «quantity» (кількість) вказано вага, а в одиниці виміру вказано позначку $ (долар США), а не фізичну одиницю, що в ніяким чином не відповідає дійсності. Жоден із наявних у справі інвойсів, наданих Позивачем, не містить таких даних, ані графи «quantity» (кількість), ані зазначених у ній числових позначень «1220 $».

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

При цьому відповідно до положень Розділу 9 МК України, одним із документів які подаються декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару є рахунок-фактура (інвойс).

Дані ювелірні вироби зі срібла (без зазначення їх опису та найменування) кількістю 3,1 кг, вартістю 30188,83 грн., були прийняті на зберігання митницею по квитанції МД-1 серії КБ №427451 від 19.08.2018 для проведення експертизи з метою визначення їх митної вартості.

Оскаржувана постанова була винесена відповідачем на підставі протоколу про порушення митних правил №0035/11200/19 від 07.03.2019 року, який був складений лише на підставі Висновку №151 від 15.02.2019 року Департаменту податкових та митних експертиз ДФС (з урахуванням Висновку Державного гемологічного центру України від 22.12.2018 року № 10301-АЮ), відповідно до якого за результатами досліджень надані зразки ідентифіковано як особисті прикраси, що повністю виготовлені зі сплавів срібла або містять в своїй основі складові елементи зі сплавів срібла, а також елементи позолоти, відносяться до ювелірних виробів з дорогоцінних металів. Вартість вилученого у Позивача товару у вигляді ювелірних виробів зі срібла становить 225105,35 грн. станом на 15.02.2019 року.

У висновку зазначено, що вартість дорогоцінних металів визначалися за цінами світового ринку, а саме, із середньоринкової вартості аналогічних виробів на території України, а не Турецької Республіки, де Позивач їх безпосередньо придбала, на підтвердження чого надала відповідні документи - інвойси, видані на її ім`я ювелірними магазинами м. Стамбул Турецької Республіки (інвойс № 432726 від 17.08.2018 виданий компанією Akgun silver; інвойс № FK043794 від 17.08.2018 виданий компанією Ensar silver), із точним зазначення їх ваги та вартості на території Турецької Республіки, які Відповідач жодним чином не дослідив під час провадження по справі.

Відповідачем жодним чином не було перевірено справжність наданих інвойсів та відповідність зазначених в них відомостей щодо вартості товару.

Згідно Висновку, розрахунок вартості виробів за ринковими цінами, що діють на дату проведення оцінки, здійснювався відповідно до Порядку обліку, зберігання і розпорядження дорогоцінними металами і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням ограногенного утворення та напівдорогоцінним камінням, що переходять у власність держави, затвердженого наказом міністерства фінансів України від 04.11.2004 №692.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 МК України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: подати митному органу, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари; сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту; виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.?

Згідно з ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

За диспозицією ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Однак, незважаючи на наявність ніяким чином не спростованих інвойсів, наданих Позивачем на підтвердження вказаної митної вартості товару, в яких зазначена сплачена ціна за товар в іншій країні, що також не було предметом перевірки та не спростовано, Відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення послався на вказаний висновок, за яким встановлено лише середньоринкову вартість аналогічних товарів в Україні, а не в країні походження, і у часовому проміжку 6 місяців, а не станом на день декларування.

Суд критично оцінює заперечення відповідача в тій частині, що порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, виразилось в діях ОСОБА_2 , які полягали у не наданні митному органу інвойсу (чеків) на підтвердження вартості частини товару, а саме, срібних прикрас вагою 624,95 грам зазначеною вартістю 206,23 дол. США, оскільки це прямо суперечить змісту протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, де викладено суть правопорушення та визначено суму недоборів митних платежів виходячи з вартості всіх срібних прикрас загальною вагою 3100,00 грам.

У оскаржуваній постанові об`єктивна сторона правопорушення сформульована як заявлення неправдивих відомостей щодо митної вартості товару і надання документів, що містять такі відомості, а саме, інвойсу від 17.08.2018 № 432726 та інвойсу від 17.08.2018 №РК043794, що містять вартість товару істотно нижчу за визначену експертизою.

Між тим, як вбачається з висновку Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби від 15.02.2019 № 151, експертом визначалася митна вартість всього товару, а не лише того, на який були надані інвойси від 17.08.2018 №432726 та від 17.08.2018 № РК043794, а тому співставлення вартості частини товару, зазначеного у цих інвойсах, з визначеною експертом вартістю всього товару, є некоректним.

На підставі досліджених по справі доказів суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ч. 2 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без ретельного збору та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши передчасного висновку про доведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил відносно ОСОБА_2 відповідно до ст. 531 МК України

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та скасувати оскаржувану постанову а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 71, 77, 292, 485, 494, 495, 498, 529- 531 Митного кодексу України, ст.ст. 242- 246, 250, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Запорізької митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Скасувати постанову Запорізької митниці ДФС від 14.05.2019 у справі про порушення митних правил №0035/11200/19 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.