Справа № 200/11029/19-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 вересня 2019 р. Справа №200/11029/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., розглянувши адміністративний позов Державної установи «Приазовська виправна колонія (№ 107)», місцезнаходження: провул. Уральський, буд. 61, м. Маріуполь, Донецька область, 87519

до відповідача: Головного управління ДФС у Донецькій області, місцезнаходження: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526

про: визнання протиправним та скасування вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 08.05.2019 року № Ю- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 466882,35 грн., визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Донецькій області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 19 серпня 2019 року № в розмірі 233441,18 грн., визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 08.05.2019 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 510 грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державна установа «Приазовська виправна колонія (№ 107)», звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 08.05.2019 року № Ю- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 466882,35 грн., визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Донецькій області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 19 серпня 2019 року № в розмірі 233441,18 грн., визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 08.05.2019 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 510 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що звертаючись до суду з даним позовом просив суд: визнати протиправним та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 08.05.2019 року № Ю- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 466882,35 грн., визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Донецькій області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 19 серпня 2019 року № в розмірі 233441,18 грн.

Суд зазначає, що частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини 4 статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Приписами частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд зазначає, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), за положеннями пункту 2 частини першої статті 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон № 2464-VI), це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За положеннями частини 2 статті 2 Закону № 2464-VI, виключно цим Законом визначаються зокрема принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

В силу вимог пункту 4 частини 1 статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Згідно з абз. 3, 4 частини 4 статі 25 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

При цьому, суд зазначає, що скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Згідно з абз. 9 частини 4 статті 25 Закону № 2464-VI у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Отже вказаними положеннями визначений порядок дій платника в частині непогодження із отриманою вимогою, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 802/983/18-а, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (ч.5 ст. 242 КАС України).

Таким чином, спеціальним законом встановлений десятиденний строк на оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску та на рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Позивач просить зокрема визнати протиправним та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 08.05.2019 року № Ю- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 466882,35 грн., визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Донецькій області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 19 серпня 2019 року № в розмірі 233441,18 грн.

З огляду на матеріали позовної заяви встановлено, що позивач оскаржив адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 08.05.2019 року № Ю- про сплату боргу (недоїмки).

Рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 27.06.2019 року № 29438/6/99-99-11-05-02-25 отримано позивачем 04 липня 2019 року.

Отже позивач повинен був звернутися до суду з позовними вимогами щодо скасування вимоги про сплату боргу по 15 липня 2019 року.

З відповідним позовом, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду лише 06 вересня 2019 року.

Окрім цього суд вказує, що на оскарження рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 19 серпня 2019 року № , також встановлюється десятиденний строк.

З матеріалів позовної заяви встановлено, що спірне рішення отримано позивачем 23 серпня 2019 року, отже позивач повинен був звернутися до суду з позовними вимогами щодо скасування вимоги про сплату боргу по 03 вересня 2019 року.

Однак позивач з даним позовом звернувся до Донецького окружного адміністративного суду 06 вересня 2019 року, що підтверджується штампом «Укрпошти» про направлення поштового відправлення.

Позовна заява була зареєстрована у Донецькому окружному адміністративному суді 11 вересня 2019 року.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає про порушення позивачем десятиденного строку встановленого на оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про донарахування штрафних санкцій, отже позивачу необхідно надати до суду обґрунтовану заяву про поновлення пропуску строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

В зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що позивачем не дотримані вимоги ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Державної установи «Приазовська виправна колонія (№ 107)» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 08.05.2019 року № Ю- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 466882,35 грн., визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Донецькій області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 19 серпня 2019 року № в розмірі 233441,18 грн., визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 08.05.2019 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 510 грн. - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали на усунення недоліків шляхом надання суду обґрунтованої заяви про поновлення пропуску строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Олішевська