Справа № 299/3641/15-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2019 року

Київ

справа №299/3641/15-а

адміністративне провадження №К/9901/24381/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Тацій Л.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г., -

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Виноградівський агрокомплекс» (далі - ПАТ) на постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 березня 2016 року (прийняту судом у складі судді Кашуби А.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року (постановлену судом у складі: головуючого судді Багрія В.М., суддів: Рибачука А.І., Старунського Д.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області (далі - управління ПФУ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив: визнати неправомірною відмову управління ПФУ щодо призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язати відповідача призначити пенсію, починаючи з 27 серпня 2015 року (з дня звернення за призначенням пенсії).

Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій

Виноградівський районний суд Закарпатської області постановою від 24 березня 2016 року позов задовольнив.

Визнав неправомірною відмову управління ПФУ щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 .

Зобов`язав управління ПФУ призначити пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 , з часу звернення до управління ПФУ, а саме з 27 серпня 2015 року.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що в трудовій книжці ОСОБА_1 наявні усі відомості про трудову діяльність позивача, в тому числі періоди його роботи трактористом-машиністом сільського господарства, тому відмова управління ПФУ в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є неправомірною.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10 жовтня 2017 року ПАТ звернулося до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У скарзі посилається на те, що підтвердження свідків того, що позивач протягом спірного періоду працював на посаді тракториста не має доказового значення, відсутні документи, які б підтверджували, що протягом спірного періоду позивач працював трактористом-машиністом, який безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспах, інших підприємствах сільського господарства і має право на пільгову пенсію.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 11 жовтня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VІІІ). З цієї дати набула чинності нова редакція КАС.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 червня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Бучик А.Ю., Стеценко С.Г., справу передано головуючому судді.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

27 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління ПФУ з заявою про призначення йому пільгової пенсії як трактористу-машиністу у сільському господарстві відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

27 серпня 2015 року відповідач відмовив ОСОБА_1 в призначенні пенсії, передбаченої пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки позивачем не було надано (уточнюючі) довідки про пільговий характер його роботи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент звернення до управління ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах досягнув 55-річного віку та мав загальний стаж роботи 35 років 2 місяці 29 днів, з них 22 роки 10 місяців 19 днів - на роботі тракториста-машиніста, зайнятого в сільському господарстві.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 позивач працював:

з 02.07.1979 по 13.10.1979 - муляр 3 розряду у Виноградівській міжгосподарській будівельній організації;

з 17.10.1979 по 17.11.1981 - служба в Радянській армії;

з 02.12.1981 по 27.07.1992 - тракторист у тракторній бригаді Виноградівської райсільхозхімії;

з 27.07.1992 по 21.04.1994 - тракторист в колгоспі «Іскра»;

з 15.02.1995 по 15.03.2000 - тракторист в колгоспі «Зірка»;

з 15.03.2000 по 19.12.2006, 25.06.2007 по 28.11.2007, 19.06.2008 по 01.12.2008- тракторист в ТОВ «Зірка»;

з 08.11.2013 по 31.07.2015 - сторож Вищого професійного училища м. Виноградова .

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо незарахування спірного періоду до страхового стажу протиправними, звернувся до суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як передбачено у пункті 18 вищезазначеного Порядку, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Суди першої та апеляційної інстанцій проаналізували вимоги статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядку, належним чином дослідили докази у справі, зокрема трудову книжку позивача, довідки, показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили те, що позивач працював трактористом-машиністом та був зайнятий на сільськогосподарських роботах в процесі безпосереднього вироблення сільськогосподарської продукції у Виноградівській райсільгоспхімії, правонаступником якої є ПАТ, та встановивши, що загальний стаж роботи та стаж роботи трактористом-машиністом ОСОБА_1 , який до того ж не оспорюється відповідачем, є достатнім для призначення пільгової пенсії та підтверджений записами трудової книжки, дійшли обґрунтованого висновку про протиправність відмови відповідача у призначенні пенсії на підставі пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В аспекті наведеного слід зазначити, що відповідно до статті 341 КАС, у чинній на сьогодні редакції, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У касаційній скарзі не наведено доводів, які б ставили під сумнів судові рішення постановлені у цій справі.

Враховуючи наведене, Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Виноградівський агрокомплекс» залишити без задоволення, а постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 березня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : А.Ю. Бучик

С.Г. Стеценко