Справа № 520/8413/19
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 р. № 520/8413/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (64309, Харківська обл., м. Ізюм, просп. Незалежності, буд. 2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 р. по 31.12.2012 року у розмірі 78720 грн.70 коп. на підставі Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року у справі №2-202/10, що підтверджується довідкою Управління Пен сійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 20.12.2012 №5002/13/02, де сума боргу складає 78720 грн.70 коп.

2. Забов`язати Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області ви платити ОСОБА_1 державну та додаткову пенсію за шкоду , заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 р. по 31.12. 2012 року у розмірі 78720 грн.70 коп. на підставі Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року у справі №2-202/10, що підтверджується довідкою Управлін ня Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 20.12.2012 №5002/13/02, де сума боргу складає 78720 грн.70 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року у справі №2-202/10 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести перерахунок призначеної позивачу пенсії, виходячи із 8 мінімальних розмірів пенсій віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду другої групи, починаючи з 19.11.2008 року. Згаданим вище рішенням Барвінківського районного суду Харківської області зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести по відношенню до позивача перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 19.11.2008 року в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленою ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області 8 вересня 2010 року у справі №22-ц-14089/2010 рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року залишено без змін.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року у справі № 520/4512/19, яке набрало законної сили 16 липня 2019 року, визнано протиправною бездіяльність Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 року по 31.07.2012 року у розмірі 49758 (сорок дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн. 80 коп. на підставі рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 12.05.2010 року у справі №2-202/10, що підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 03.12.2012 р. №4811/13/02-02, згідно якої сума боргу складає 49758 (сорок дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн. 80 коп. та зобовязано Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю за період з 01.11.2011 року по 31.07.2012 року у розмірі 49758 (сорок дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн. 80 коп. на підставі рішення Барвінківського районного суду Хар ківської області від 12.05.2010 року у справі №2-202/10, що підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 03.12.2012 р. №4811/13/02-02, згідно якої сума боргу складає 49758 (сорок дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн. 80 коп.

У відповідності до довідки управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 20.12.2012 №5002/13-02 заборгованість по виконанню вказаних вище рішень судів відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.11.2011 р. по 31.12.2012 року складає 78720,70 грн.

Отже, залишається невиплаченою державна та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 р. по 31.12.2012 року на підставі Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року у справі №2-202/10 у розмірі 78720,70 грн. У зв`язку з чим просив задовольнити позов, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Ухвалою суду від 22.08.2019 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Згідно ч. 4 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Від відповідача, Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, відзив на адміністративний позов не надходив, отже, своїм правом на подання відзиву по адміністративній справі відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ), є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії відповідно посвідчення серії НОМЕР_2 , що встановлено судовим рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 12.05.2010 по справі №2-202/10.

Позивач перебуває на обліку в Ізюмському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначену йому згідно ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року у справі №2-202/10 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести перерахунок призначеної позивачу пенсії, виходячи із 8 мінімальних розмірів пенсій віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду другої групи, починаючи з 19.11.2008 року. Згаданим вище рішенням Барвінківського районного суду Харківської області зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести по відношенню до позивача перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 19.11.2008 року в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленою ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області 8 вересня 2010 року у справі №22-ц-14089/2010 рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року залишено без змін.

У відповідності до довідки управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 03.12.2012 №4811/13/02-02 заборгованість по виконанню вказаних вище рішень судів відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.11.2011 року по 31.07.2012 року складала 49 758 грн. 80 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року у справі № 520/4512/19, яке набрало законної сили 16 липня 2019 року, визнано протиправною бездіяльність Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 року по 31.07.2012 року у розмірі 49758 (сорок дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн. 80 коп. на підставі рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 12.05.2010 року у справі №2-202/10, що підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 03.12.2012 р. №4811/13/02-02, згідно якої сума боргу складає 49758 (сорок дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн. 80 коп. та зобовязано Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю за період з 01.11.2011 року по 31.07.2012 року у розмірі 49758 (сорок дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн. 80 коп. на підставі рішення Барвінківського районного суду Хар ківської області від 12.05.2010 року у справі №2-202/10, що підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 03.12.2012 р. №4811/13/02-02, згідно якої сума боргу складає 49758 (сорок дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн. 80 коп.

Також судом встановлено, що відповідно до довідки Управляння Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 20.12.2012 №5002/13-02 заборгованість по виконанню вказаних вище рішень судів відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.11.2011 р. по 31.12.2012 року складає 78720,70 грн.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не виплачено нараховану державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю за період з 01.11.2011 р. по 31.12.2012 року на підставі рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року у справі №2-202/10, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон №796-XII), пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно із ст. 50 Закону № 796-XII у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, зокрема, інвалідам IIІ групи у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону № 796-XII у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по IIІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14 червня 2011 року № 3491-VI (далі - Закон №3491-VI) розділ VІІ Прикінцеві положення Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" доповнено п. 4, яким встановлено, зокрема, що у 2011 році норми і положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону № 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік (положення пункту 4 розділу VІІ визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011).

Відтак, Законом №3491-VI Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На виконання п.7 Закону № 3491-VI 06 липня 2011 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" № 745, яка набрала чинності з 23 липня 2011 року, п. 1 і 3 якої визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 листопада 2011 року № 1210 був затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У подальшому, п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" від 22 грудня 2011 року № 4282-VI (набрав чинності 01 січня 2012 року), п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 06 грудня 2012 року № 5515-VI (набрав чинності 01 січня 2013 року), установлено, що норми і положення ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у 2012 та 2013 роках виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Згідно з абзацом 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

З правового аналізу вказаних Законів та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та роз`яснень Конституційного Суду України випливає, що в період з 23 липня 2011 року по 31 грудня 2013 року визначення порядку та розмірів виплат вказаним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, п. 63 якого, зокрема розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено п. 26, яким установлено, що норми і положення, зокрема, ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Разом з тим, вказаним судовим рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року у справі №2-202/10 зобов`язано здійснити перерахунок державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії та провести відповідні виплати.

Суд зазначає, що згідно долученої до матеріалів справи довідки управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 20.12.2012 року № 5002/13/02 заборгованість по виконанню вказаних вище рішень судів відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.11.2011 року по 31.12.2012 року складає 78720,70 грн. Виплата буде здійснюватись при надходженні коштів з державного бюджету України.

Жодних доказів здійснення виплати вказаної суми заборгованості станом на час розгляду справи відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У зв`язку з викладеним суд зазначає, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 року по 31.12.2012 року у розмірі 78720,70 грн. на підставі рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 12.05.2010 року у справі №2-202/10, що підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 20.12.2012 року № 5002/13/02, згідно якої сума боргу складає 78720,70 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд також акцентує увагу на тому, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (постанова ВС України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Таким чином, суд приходить до висновку, що задля відновлення порушеного права позивача належним способом захисту є зобов`язання Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ви платити ОСОБА_1 державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю за період з 01.11.2011 року по 31.12.2012 року у розмірі 78720,70 грн. грн. на підставі рішення Барвінківського районного суду Хар ківської області від 12.05.2010 року у справі №2-202/10, що підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 20.12.2012 року № 5002/13/02, згідно якої сума боргу складає 78720,70 грн.

Стосовно вимоги про встановлення судового контролю, суд зазначає, що відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми - це прерогатива суду.

В своєму ж позові про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивач не навів аргументованих доводів, та не надав доказів того, що прийнята постанова суду буде відповідачем тривалий час не виконуватись. Тому дана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (64309, Харківська обл., м. Ізюм, просп. Незалежності, буд. 2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 р. по 31.12.2012 року у розмірі 78720 грн.70 коп. на підставі Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року у справі №2-202/10, що підтверджується довідкою Управління Пен сійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 20.12.2012 №5002/13/02, відповідно до якої сума боргу складає 78720 грн.70 коп.

Забов`язати Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 р. по 31.12.2012 року у розмірі 78720 грн.70 коп. на підставі Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 12 травня 2010 року у справі №2-202/10, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 20.12.2012 №5002/13/02, відповідно до якої сума боргу складає 78720 грн.70 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.