Справа № 160/7604/18
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 160/7604/18
Суддя І інстанції Кальник В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування припису та постанов, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП Овсюк ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати припис № ДН-1287/262/АВ/П від 31 серпня 2018 року;

- визнати протиправними та скасувати постанови № ДН1287/262/АВ/ІП-ФС/574 від 27.09.2018 року, № ДН1287/262/АВ/МГ-ФС/573 від 27.09.2018 року, № ДН1287/262/АВ/ТД-ФС/572 від 27.09.2018 року.

В обґрунтування позову посилається на порушення законодавчо встановленого порядку проведення інспекційного відвідування та відсутності з боку позивача порушення норм трудового законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що суд визнав встановленими обставини справи щодо залучення працівника ОСОБА_3 до роботи з 15.03.2018 року по 31.05.2018 року без оформлення трудового договору, однак вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки вказаний працівник на час перевірки офіційно була працевлаштована у позивача з 29.08.2019 року та направлено повідомлення до територіального органу ДФС про прийняття працівника на роботу. Вказує також, що ОСОБА_4 взагалі ніколи не працювала у позивача, а ОСОБА_5 є його дружиною, є фізичною особою-підприємцем крім того офіційно працевлаштована на іншому підприємстві. Вказує також на порушення порядку складення акту інспекційного відвідування.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Зайнятість представника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області в інших судових засіданнях не може визнана поважною причиною неявки в судове засідання.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції що відповідно до наказу Головного управління Держапраці у Дніпропетровській області від 27.08.2018 року № 6701-І, на підставі направлення на проведення інспекційного відвідування від 27.08.2018 року № 278/262, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні ОСОБА_6 у період з 28.08.2018 року по 29.08.2018 року проведено інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за адресою здійснення діяльності: АДРЕСА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Підставою для проведення перевірки стало звернення працівників фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 від 10.08.2018 року щодо порушення стосовно них законодавства про працю на Урядову гарячу лінію.

За результатами проведення інспекційного відвідування (позапланової перевірки) фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) фізичної особи, яка використовує найману працю від 30.08.2018 року № ДН-1287/262/АВ.

Вказаною перевіркою встановлено наступні порушення:

- не укладені трудові договори з найманими працівниками, що порушує вимоги ч.1 ст.21, ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України; постанови КМУ № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу»;

- напередодні дня міжнародної солідарності трудящих (01.05.2018 року), а саме, 30.04.2018 року не було скорочено тривалість роботи на 1 годину, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 53 КЗпП України;

- в кафе-бістро «Ложка-Вилка», в якому здійснює господарьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , відсутні правила внутрішнього трудового розпорядку, що порушує вимоги ст. 57 КЗпП України;

- наймані працівники фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не ознайомлені з правилами внутрішнього трудового розпорядку, правами і обов`язками, з умовами праці, що є порушенням ст. 29 КЗпП України;

- в особових картках найманих працівників у розділі призначення і переведення відсутні записи про призначення, таким чином працівники позбавлені права на ознайомлення з записами, які заносяться до трудової книжки на підставі наказу або розпорядження, що порушує вимоги п. 2.5 гл. 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників;

- заробітна плата за відпрацьований місяць виплачується однією виплатою, чим порушено вимоги ч. 1,2 ст. 115 КЗпП України та ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про оплату праці»;

- ОСОБА_8 , яка займала посаду кухара, звільнено 31.05.2018 року наказом № 8 від 31.05.2018 року, а виплату заробітної плати при звільненні здійснені 18.06.2018 року, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України;

- у зв`язку з порушенням вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України порушені і вимоги ч. 1 ст. 117 КЗпП України, а саме не нарахований та не виплачений середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку;

- при звільненні ОСОБА_8 не нараховано та не виплачено компенсацію за невикористану відпустку за 5 календарних днів, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 12 Закону України «Про оплату праці», ч. 1 ст. 83 КЗпП України.

31 серпня 2018 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області складено припис про усунення виявлених порушень № ДН-1287/262/АВ/П, яким позивачу приписано:

- забезпечити виконання вимог ч.1 ст.21, ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України, постанови КМУ № 413 Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, а саме укласти трудові договори з найманими працівниками;

- забезпечити виконання вимог ч. 2 ст. 53 КЗпП України, а саме напередодні святкових днів скорочувати тривалість роботи на 1 год;

- забезпечити виконання вимог ст. 57 КЗпП України, а саме скласти правила внутрішнього трудового розпорядку;

- забезпечити виконання вимог ст. 29 КЗпП України, а саме ознайомити працівників з правилами внутрішнього трудового розпорядку, правами і обов`язками, з умовами праці;

- забезпечити виконання п. 2.5 гл. 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме в особових картках найманих працівників у розділі призначення і переведення скласти записи про призначення;

- забезпечити виконання вимог ч. 1,2 ст. 115 КЗпП України та ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме заробітну плату за відпрацьований місяць виплачувати працівникам регулярно в робочі дні у строки встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погоджені з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але на рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата;

- забезпечити виконання вимог ч. 1 ст. 117 КЗпП України, а саме нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку;

- забезпечити виконання вимог ч. 2 ст. 12 Закону України «Про оплату праці», ч. 1 ст. 83 КЗпП України, а саме нарахувати та виплатити ОСОБА_8 компенсацію за невикористану відпустку за 5 календарних днів.

Згідно припису позивачу надано строк до 13.09.2018 року для усунення порушень та інформування про виконання вимог припису.

27 вересня 2018 року, на підставі акта інспекційного відвідування від 30.08.2018 року № ДН-1287/262/АВ, Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області прийнято:

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1287/262/АВ/ІП-ФС/574, якою накладено на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 3 723,00 грн. на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України;

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1287/262/АВ/МГ-ФС/573, якою накладено штраф у розмірі 37 230,00 грн. на підставі абз. 4 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України;

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1287/262/АВ/ТД-ФС/572, якою накладено штраф у розмірі 335 070,00 грн. на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України.

Надаючи оцінку вказаним обставинам справи суд першої інстанції прийшов до висновку, про правомірність застосування до позивача штрафів відповідно до винесених постанов, зокрема наявності неоформлених трудових відносин ФОП ОСОБА_1 з ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Колегія суддів апеляційного суду частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 7 цього положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Статтею 1 Закону України від 05.04.2007 року №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі - Закон №877-V) визначено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295).

За змістом пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1,2,4- 7 цього пункту.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (пункт 19 Порядку №295).

Посилання апелянта на порушення віповідачем пунктів20, 26 Порядку № 295 щодо надіслання акту перевірки поштою та відсутності в ньому підпису позивача не свідчить про відсутність виявлених порушень.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок №509), який визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи).

У пункті 2 Порядку №509 передбачено, що штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акту про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (пункт 3 Порядку №509).

Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд. У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів (пункти 4, 5 Порядку №509).

Відповідно до пункту 8 Порядку №509 за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу. Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці п`ятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів.

За визначенням, наведеним у частині 1 статті 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

У відповідності до ч. 3 статті 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з розпорядження № 13 від 29.08.2018 року ОСОБА_9 прийнята на посаду касира з розміром заробітної плати 3750 грн., про що в цей же день повідомлено територіальний органу ДФС про прийняття останньої на роботу.

З відеозапису проведеного інспекційного відвідування вбачається, що ОСОБА_9 знає ОСОБА_8 і вона працювала з нею, в той же час жодним доказом не підтверджується, що вони працювали разом в період з 15.03.2018 року по 31.05.2018 року у ФОП ОСОБА_1 , а тому висновки акту інспекційного відвідування про наявність трудових відносин без оформлення трудового договору ОСОБА_9 з ФОП ОСОБА_1 до 29.08.2018 року, з якими погодився суд першої інстанції є необґрунтованими та нічим не підтвердженими.

ОСОБА_5 є дружиною ОСОБА_1 , також вона є фізичною особою підприємцем з 09.11.2011 року, має свідоцтво платника єдиного податку та зареєстрована платником податку на додану вартість.

З 1995 року ОСОБА_5 працює бухгалтером в ТОВ «Юпітер» а з травня 2004 року призначена на посаду заступника директора цього підприємства, що підтверджується відповідними наказами та копією трудової книжки.

За таких обставин спростовується факт наявності неоформлених трудових відносин між нею та ФОП ОСОБА_1

Сам факт знаходження ОСОБА_5 у приміщенні кафе-бістро «Вилка-Ложка», де здійснює господарську діяльність її чоловік, під час проведення перевірки, не свідчить про виконання нею трудових функцій, крім того з відеозапису інспекційного відвідування вбачається, що саме їй як дружині ОСОБА_1 інспекторами повідомлено про необхідність надання пакету документів, що стосується предмету перевірки.

Зазначені обставини справи спростовують факт допуску ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до роботи у ФОП ОСОБА_1 без оформлення трудових договорів.

Також встановлено, що ОСОБА_11 , яка працевлаштована у ФОП ОСОБА_1 працювала разом з ОСОБА_4 у кафе-бістро «Вилка-Ложка» у ФОП ОСОБА_12 , зазначений факт знайшов своє відображення також у відеозаписі інспекційного відвідування, про що вірно зазначено судом першої інстанції, в той же час доказів укладення трудового договору з ОСОБА_4 позивачем не надано, що свідчить про наявність факту трудових відносин без укладення трудового договору.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зібраними у справі доказами підтверджено лише факт допуску позивачем до роботи лише одного працівника, а саме ОСОБА_4 , без укладення з ним трудового договору, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржена постанова № ДН1287/262/АВ/ТД-ФС/572 від 27 вересня 2018 року є обґрунтовуванню у частині накладення на позивача штрафу у розмірі 111690 грн. (3723 грн. * 30), а в іншій частині щодо накладення штрафу у розмірі 223380 грн. підлягає скасуванню.

Актом інспекційного відвідування також встановлено, що напередодні святкового дня 01.05.2018 року тривалість роботи працівників кафе-бістро «Ложка-Вилка», не було скорочено на 1 годину, що перевищує на одну годину законодавчо встановлену норму тривалості робочого часу напередодні святкових днів, що вказує на порушення вимог ч.1 ст.53 КЗпП України.

Згідно ст.53 КЗпП України напередодні святкових і неробочих днів (стаття 73) тривалість роботи працівників, крім працівників, зазначених у статті 51 цього Кодексу, скорочується на одну годину як при п`ятиденному, так і при шестиденному робочому тижні.

Напередодні вихідних днів тривалість роботи при шестиденному робочому тижні не може перевищувати 5 годин.

Позивачем не надано доказів на спростування вказаних порушень.

Крім того, ані в позові, ані в апеляційній скарзі позивач не спростував виявлені під час перевірки порушення норм трудового законодавства, а саме: відсутні правила внутрішнього трудового розпорядку, з якими не ознайомлені працівники; в особових картках найманих працівників у розділі призначення і переведення відсутні записи про призначення, таким чином працівники позбавлені права на ознайомлення з записами, які заносяться до трудової книжки на підставі наказу або розпорядження; заробітна плата за відпрацьований місяць виплачується однією виплатою; ОСОБА_8 , яка займала посаду кухара, звільнено 31.05.2018 року наказом № 8 від 31.05.2018 року, а виплату заробітної плати при звільненні здійснені здійснено 18.06.2018 року.

За таких обставин відсутні підстави для скасування оскаржених постанов відповідача № ДН1287/262/АВ/МГ-ФС/573 та № ДН1287/262/АВ/ТД-ФС/572, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Також не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги з приводу допущених процесуальних порушень з боку відповідача під час проведення інспекційного відвідування.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставою для скасування судового рішення повністю або частково, та ухвалення нового рішення у відповідній частині, є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Оскільки судом першої інстанції не було проаналізовано усіх обставин справи, що на думку колегії суддів, призвело до помилковості висновків суду про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Таким чином, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН1287/262/АВ/ТД-ФС/572 від 27 вересня 2018 року в частині накладення штрафу у розмірі 223 380 грн. (двісті двадцять три тисячі триста вісімдесят) гривень, в іншій частині постанову про накладення штрафу у розмірі 111690 грн. (сто одинадцять тисяч шістсот дев`яносто) гривень залишити без змін.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 18 вересня 2019 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова