Справа № 200/8196/19-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 р. Справа№200/8196/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб`єва І.Г., при секретарі судового засідання Скрипник К.О.,

за участі:

представника позивача Холод О.М.,

представника відповідача Малиновського П.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця до Нововодянської сільської ради про визнання незаконним та часткове скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця (далі - Товариство) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Нововодянської сільської ради (далі Сільска рада), у якому просить суд:

- визнати незаконним та частково скасувати рішення Нововодянської сільської ради №VII/32-4 від 14 червня 2018 року в частині встановлення ставок земельного податку для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту;

- зобов`язати Новодянську сільську раду привести рішення № VII/32-4 від 14 червня 2018 року в частині встановлення ставок земельного податку для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту у відповідність до вимог пункту 274.1 статті 274 та пункту 277.1 статті 277 Податкового кодексу (далі - ПК) України, зазначивши іншу ставку земельного податку.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що рішення Новодянської сільської ради № VII/32-4 від 14 червня 2018 року ухвалено з порушенням Конституції України та чинного законодавства, чим порушено права та законні інтереси позивача. Вважає, що Нововодянська сільська рада в межах наданих повноважень з встановлення ставок земельного податку, незаконно ввела в дію нові ставки податку з 01 січня 2019 року стосовно земель залізниці. Прийняття незаконного рішення Нововодянської сільської ради порушило права та законні інтереси позивача які полягають у встановлені необґрунтованої річної суми земельного податку (до сплати) у розмірі 591 263,94 грн. Вважає таке рішення протиправним та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 02 липня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 23 липня 2019 року.

23 липня 2019 року відкладено розгляд справи на 28 серпня 2019 року.

Ухвалою суду від 28 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 вересня 2019 року.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначив, що відповідно до пункту 10.2-1 статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю, крім земельного податку за лісові землі). Вважає, що не можливо визнати незаконним рішення Нововодянської сільської ради за № VII/32-4 від 14 червня 2018 року так, як дане рішення прийняте сільською радою відповідно до вимог пункту 10.2-1статті 10 Податкового кодексу України. Також вказує на те, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

До судового засідання з`явився представник позивача і відповідача.

Позивач підтримав позов у повному обсязі.

Відповідач заперечував проти позову з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач Акціонерне товариство «Українська залізниця» (юридична адреса: 03680, м.Київ, вул.Тверська, 2, ) зареєстрований 21 жовтня 2015 року за № 0060039, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Регіональна філія «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» () розташоване за адресою: 84400, Донецька область, місто Лиман, вул.Привокзальна, будинок 22.

Рішенням Новодянської сільської ради №VII/32-4 від 14 червня 2018 року встановлені ставки та пільги сплати земельного податку 2019 року, зокрема для земель залізничного транспорту встановлені ставки опадоткування земельним податком у розмірі 10 відсотків від нормативної грошової оцінки землі в межах населеного пункту та у розмірі 10 відсотків віл нормативної грошової оцінки одиниці ріллі по області- за межамі населеного пункту.

Листом від 29 грудня 2018 року №НГ-43-1/06/4009 Регіональна філія «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до Голови Нововодянської сільської ради з проханням про терміновий розгляд питання щодо приведення розмірів ставок оподаткування земельним податком для земель залізниці у відповідність до вимог діючого податкового законодавства.

14 січня 2019 року Нововодянською сільською радою надано відповідь, в якій зазначено, що рішення від 14 червня 2018 року № №VII/32-4 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на 2019 рік» прийнято для земельних ділянок в межах населених пунктів, згідно з пунктом 274.2 статті 274 Податкового кодексу України, зокрема ставка податку встановлюється у розмірене більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки.

Здійснивши юридичну кваліфікацію спірних відносин, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 10.3. статті 10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі.

Зміст цього спору зводиться до того, чи відповідають ставки податку на землю для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту, встановлені оскаржуваним рішенням, граничним нормам таких ставок, передбачених статтею 274 ПК України.

Відповідно до пункту 274.1. цієї статті ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Згідно з пунктом 274.2. цієї ж статті ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

З наведеної норми вбачається, що при встановленні ставок земельного податку на земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання державної та комунальної форми власності, не може застосовуватись пункт 274.2 ПК України.

Водночас, представник відповідача надав у судовому засіданні пояснення, що при встановленні ставок земельного податку в оскаржуваному рішенні застосований виключно пункт 274.2 ПК України для всіх суб`єктів.

Так, оскаржуване рішення Сільської ради не містить розмежувань ставки податку на землі, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання, в залежності від форми власності відповідного суб`єкта.

Натомість, у рішенні ставка податку на земельні ділянки для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту встановлена у розмірі 10 % безвідносно правового титулу ділянки (власність, оренда або право постійного землекористування), а також безвідносно форми власності суб`єкта господарювання, який володіє земельною ділянкою на праві постійного землекористування.

З аналізу статті 274 ПК України суд приходить до висновку про те, що відсутність такої диференціації є порушенням прав осіб, які згідно з законом можуть розраховувати на ставку, відмінну від тієї, що передбачена в пункті 274.2 ПК України.

Зокрема, позивач є такою особою, оскільки 100 % його акцій належать державі в особі Кабінету Міністрів України, що вбачається з інформації з сайту Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch).

З викладеного суд приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення в частині в частині встановлення ставок земельного податку для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позову про зобов`язання привести оскаржуване рішення у відповідність до вимог законодавства, суд зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки у цій частині відсутній спір. Так, після скасування оскаржуваного рішення, у сільської ради існує законодавчий обов`язок щодо встановлення розміру ставок земельного податку. Суд не має підстав вважати, що вказаний обов`язок не буде виконаний.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 ПК України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що суд вирішив задовольнити одну із двох заявлених позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню половина сплаченого судового збору, а саме 960,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-8, 10, 19, 72, 90, 139, 191, 241-246, 255, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця до Нововодянської сільської ради про визнання незаконним та часткове скасування рішення задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Нововодянської сільської ради №VII/32-4 від 14 червня 2018 року в частині встановлення ставок земельного податку для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Нововодянської сільської ради (85017, Донецька область, с.Нововодяне, вул. Донецька, 1, ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул.Тверська, буд. 5, ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) суму судового збору у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 19 вересня 2019 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв