Справа № 808/214/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 серпня 2019 року о/об 11 год. 06 хв.Справа № 808/214/18 СН/280/26/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Дельта

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, -

за участі представників:

від позивача - Остапець Д.В.

(особа посвідчується паспортом серія НОМЕР_1 )

від відповідача - Принцовський Д.В.

(діє на підставі довіреності № 751/08-01-10-02 від 27.08.2019 року)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Дельта (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 28 грудня 2017 року №.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2018 року вищезазначений адміністративний позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі 808/214/18 касаційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області задоволено частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2018 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

До Запорізького окружного адміністративного суду справа №808/214/18 повернулась 08 травня 2019 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2019 справу передано на розгляд головуючому судді Максименко Л.Я.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року ОСОБА_1 задоволено самовідвід.

Справа №808/214/18, автоматизованою системою документообігу суду 13 травня 2019 року передана на розгляд судді Татаринову Д.В.

Ухвалою судді від 14 травня 2019 року справу №808/214/18 прийнято до провадження суддею Татариновим Д.В. та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 29 травня 2019 року.

Ухвалою суду від 29 травня 2019 року провадження у справі зупинено до 02 липня 2019 року.

02 липня 2019 року провадження у справі поновлено, про що судом поновлено відповідну ухвалу.

02 липня 2019 року в судовому засіданні протокольною ухвалою суду за згодою сторін підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 02 липня 2019 року.

Разом з тим, 02 липня 2019 року у розгляді справи оголошено перерву до 17 липня 2019 року.

Ухвалою суду від 17 липня 2019 року провадження у справі зупинено до 27 серпня 2019 року.

27 серпня 2019 року провадження у справі поновлено, про що судом поновлено відповідну ухвалу.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 27 серпня 2019 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позовна заява обґрунтована тим, що висновки перевіряючих щодо господарських операцій позивача з ПП ОРІМ, викладені в акті перевірки сформовані всупереч вимогам чинного законодавства виключно на припущеннях щодо законності та реальності здійснених платником податків операцій. Зазначає, що позивач обґрунтовано на підставі вимог чинного законодавства включив до суми витрат звітного періоду вартість маркетингових послуг у сумі 828 433,00 грн. отриманих від ПП ОРІМ на підставі договору. Вказує, що в акті перевірки не наведено жодних доказів обізнаності ТОВ Дельта щодо ймовірної недобросовісної діяльності його контрагента за спірними операціями. Щодо посилання податкового органу на наявність кримінальних проваджень вказує, що в акті перевірки відсутня інформація про передачу справи до суду та винесення вироку. З огляду на таке, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник Головного управління ДФС у Запорізькій області в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№21849 від 29 травня 2019 року), відповідно до якого зазначено, що ТОВ Торгівельний дім Дельта у перевіряємому періоді мало взаємовідносини з ПП ОРІМ (код за ). Згідно наданих на перевірку первинних документів встановлено, що ТОВ ТД ДЕЛЬТА отримувало від ПП ОРІМ (код за ) маркетингові послуги. Стверджує, що вказані операції неможливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів. Посилається також на те, що СВ ГУ СБ України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000061, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 28 частиною 2 статті 205, частини 3 статті 28, частини 2 статті 200 та частини 5 статті 191 Кримінального Кодексу України, згідно якого встановлено, що протягом 2014-2015 років невстановлені особи, діючи умисно, з метою прикриття незаконної діяльності із мінімізації податкового кредиту і заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах, без мети фактичного здійснення господарської діяльності, організували створення суб`єктів господарювання, серед яких ПП ОРІМ (). Вважає, що прийнявши оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю ТД Дельта зареєстровано 13 квітня 2009 року Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради за адресою: 69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 63-А.

На підставі направлення на перевірку від 22 листопада 2017 року №2469, згідно з вимогами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1. пункту 75.1 статті 75, пункту 78.1.12 статті 78 Податкового кодексу України та відповідно до наказу ДФС України від 03 листопада 2017 року № 734, проведена документальна виїзна позапланова перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю ТД Дельта () з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2016 року.

За наслідками перевірки податковим органом складено Акт перевірки №710/08-01-14-11/36447852 від 12 грудня 2017 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог:

- пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 ПК України, заниження Товариством з обмеженою відповідальністю ТД Дельта податку на прибуток за 2015 рік на загальну суму 149 118 грн.

На підставі Акту перевірки №710/08-01-14-11/36447852 від 12 грудня 2017 року, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 28 грудня 2017 року про збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 149 118,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішення Запорізької митниці, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), відповідно до яких

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки акту перевірки, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованість цих висновків.

Під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки податкового органу щодо заниження до сплати податкових зобов`язань з податку на прибуток за півріччя 2017 року та заниження до сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за березень та травень 2017 року при здійсненні фінансово - господарських взаємовідносин з контрагентами постачальниками ТОВ «ПРОЛІЯ» () та ТОВ «РЕТРАНС ГРУП» ().

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 996-XIV первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 14.1.36 ПК України визначено, що господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Матеріалами справи встановлено, що 01 вересня 2014 року між Товариством (замовник) та ПП «ОРІМ» (виконавець) укладено договір про надання маркетингових послуг, відповідно до умов якого останнє зобов`язалось виконати дослідження кон`юнктури ринку, вивчення громадської думки, тощо.

Позивачем, як докази виконання умов договору до суду надано: копію договору № 176 від 01 вересня 2014 року з додатками; копію додатку від 01 лютого 2015 року до договору про надання послуг № 176 від 01 вересня 2014 року; копію додатку від 01 березня 2015 року до договору про надання послуг № 176 від 01 вересня 2014 року; копію акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № 020211 від 28 лютого 2015 року; копію рахунку № 15624 від 01 березня 2015 року; копію податкової накладної від 28 лютого 2015 року; копію платіжного доручення № 844 від 02 квітня 2015 року; копію звіту - дослідження відношення опитуваних до пакування майонезу ТМ «Гуляй-поле» з опитувальним листом, лютий 2015 року; копію звіту про проведене дослідження «Телефонне опитування споживачів майонезу» з опитувальним листком, лютий 2015 року; копію звіту про проведене опитування споживачів майонезу в м. Дніпропетровськ з анкетою, лютий 2015 року; копію звіту - визначення залишків продукції ТМ «Гуляй-поле» в торгівельних точках мережі «АТБ-маркет», що приймають участь в дослідженні в звітному періоді, лютий 2015 року; копію звіту - визначення об`ємів продаж продукції ТМ «Гуляй-поле» в торгівельних точках мережі «АТБ-маркет» в кількісному виразі, що приймають участь в дослідженні в звітному періоді, лютий 2015 року; копія звіту - визначення об`ємів продаж продукції ТМ «Гуляй-поле» в торгівельних точках мережі «АТБ-маркет» в грошовому виразі, що приймають участь в дослідженні в звітному періоді, лютий 2015 року; копію звіту,- визначення відносної динаміки продаж продукції ТМ «Гуляй-поле» в торгівельної- мережі «АТБ-маркет», лютий 2015 року; копію акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № 040023 від 31 березня 2015 року; копію податкової накладної від 31 березня 2015 року; копію рахунків за березень 2015 року; копію платіжного доручення № 1363 від 08 травня 2015 року; копію платіжного доручення № 593 від 23 березня 2015 року; копію звіту про проведене фокус-групове дослідження від 23 березня 2015 року; копію звіту - визначення відносної динаміки продаж продукції ТМ «Гуляй-поле» в торгівельній мережі «АТБ-маркет», березень 2015 року; копію звіту - визначення об`ємів продаж продукції ТМ «Гуляй-поле» в торгівельних точках мережі «АТБ-маркет» в кількісному виразі, що приймають участь в дослідженні в звітному періоді, березень 2015 року; копію свідоцтва на знак для товарів та послуг № 202968; копію ліцензійного договору № 1011/14 від 10 листопада 2014 року, про надання одиничної ліцензії на використання знаку для товарів і послуг на території України; копію договору № 35806 від 01 квітня 2013 року з додатками; копію договору поставки № 68893 від 12 лютого 2015 року з додатками; копію листа ТОВ «АТБ-маркет» № 28.УКНП від 01 лютого 2017 року.

Досліджуючи первинні документи, суд дійшов до висновку про те, що документи бухгалтерської звітності позивача, не можуть самі по собі, підтверджувати реальність виконання господарської угоди, укладеної з ПП ОРІМ, оскільки з наданих контролюючим органом доказів вбачається, що останнє через відсутність належної кадрової та матеріально-технічної бази об`єктивно не мало можливості та фактично не виконувало роботи, перелік, обсяг та вартість яких відображено у наданих товариством документах.

Разом з тим, досліджуючи наприклад акти здачі приймання робіт не можливо становити обсяг та які саме роботи виконувались. В таких актах використовується узагальнення робіт.

Також, суд зазначає, що рахунки теж містять зальне поняття наданих послуг. Рахунки не містять переліку послуг які здійснено ПП «ОРІМ», що ставить під сумнів об`єктивності інформації.

Необхідно звернути увагу на те, що у справі №808/1406/17 Дніпропетровським апеляційним судом у постанові від 14 грудня 2017 року надано оцінку господарським взаємовідносинам Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Дельта з ПП «ОРІМ» щодо виконання договору про надання маркетингових послуг.

Апеляційний суд зробив висновок про те, що первинні документи надані позивачем на виконання договору про надання маркетингових послуг, не підтверджують реальне здійснення господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Дельта та приватним підприємством «Орім».

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набрала законної сили 14 грудня 2017 року.

Щодо посилань на ту обставину, що СВ ГУ СБ України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000061, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 28 частиною 2 статті 205, частини 3 статті 28, частини 2 статті 200 та частини 5 статті 191 Кримінального Кодексу України, то суд зазначає про наступне.

17 липня 2019 року Запорізьким окружним адміністративним судом постановлено ухвалу про витребування від Слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області:

- інформацію про рух досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000061 внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 205, частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 200 та частиною 5 статті 191 КК України;

- протоколи допиту посадових осіб ПП ОРІМ ();

- інформацію яка встановлена в ході досудового розслідування по господарським взаємовідносинам ПП ОРІМ () з Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Дельта.

Так, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, від Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області до суду надійшов лист яким повідомлено суд про відсутність у породженні Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області кримінального провадження №0000061. Де таке провадження перебуває на час витребування Головним управлінням Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, суд не повідомлено.

Таким чином не можливо перевірити вказівки визначені Верховним судом у постанові від 12 лютого 2019 року.

Крім того, при проведені перевірки відповідачем зібрано податкову інформацію стосовно ПП «Орім» та встановлено, що у лютому та березні 2015 року вказаним підприємством надано аналогічні послуги по 470 контрагентам у лютому 2015 року та 426 контрагентам у березні, що підтверджує позицію податкового органу про неможливість здійснення надання маркетингових послуг, у зв`язку з обмеженим проміжком часу в різних регіонах України.

З наведеного не можливо встановити обсяг наданих послуг позивачу, а позивачем інших первинних документів на отримання маркетингових послуг не надав.

Отже враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що подані Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Дельта первинні документи бухгалтерського та податкового обліку не є достатніми доказами фактичного виконання операцій.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини 1 та 2 статті 76 КАС України).

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Із системного аналізу вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки спірне податкове повідомлення-рішення винесено відповідачем на підставі та у межах наданих повноважень з дотриманням процедури, визначеної Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Дельта до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 06 вересня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов