Справа № 640/10186/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Бєлової Л.В., Лічевецького І.О.

за участю секретаря: Островської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.06.2019 (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Головного управління держгеокадастру у місті Києві Матвійчук Світлани Василівни, Головного управління держгеокадастру у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора Головного управління держгеокадастру у місті Києві Матвійчук Світлани Василівни № РВ-019 від 22.04.2019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; зобов`язати Головне управління держгеокадастру у місті Києві внести відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку за кадастровим номером: 8 000 000000 : 72:488:0108, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (Жуляни) площею 0,1 га, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та щодо власника земельної ділянки - ОСОБА_1 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.06.2019 у відкритті провадження у даній справі відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду по суті.

Апеляційні вимоги, мотивовані, зокрема, тим, що в даній позовній заяві позивач оскаржує дії державного кадастрового реєстратора щодо необхідності внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру по земельній ділянці, по якій вже вирішено спір про право власності.

Згідно з відзиву на апеляційну скаргу Державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у м. Києві у відповідності до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку, було розглянуто заяву позивача про державну реєстрацію земельної ділянки від 11.04.2019 разом з доданими документами та надано рішення № РВ-019 від 22.04.2019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа вимогам, встановленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядком, а саме «перетин ділянок з ділянок ділянкою :72:488:0108 площа співпадає на 100% (повне співпадіння)».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Так, з матеріалів справи позивач є власником 1/2 частини жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Київської дев`ятої державної нотаріальної контори Бочковою Н.Г., 28.12.2008.

Солом`янським районним судом м. Києва 26.09.2012 винесено рішення № 2-1461/12 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яким право власності на земельні ділянки визнано за громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Вказаним рішенням скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 906350 (кадастровий номер 8 000 000000:72:488:0108 за адресою: АДРЕСА_3 ) виданий ОСОБА_5

Позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру з заявою про реєстрацію за ним земельної ділянки (внесення змін до Державного земельного кадастру) 8 000 000000:72:488:0108 у відповідності з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26.09.2012 у справі № 2-1461/12.

Проте, Державний кадастровий реєстратор Головного управління Держгеокадастру у місті Києві Матвійчук Світлана Василівна відмовила провести реєстрацію земельної ділянки за позивачем, посилаючись на невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме - перетин ділянок, площа співпадає на 100%.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" № 3613-VI від 07.07.2011 державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами;

Відповідно до частини п`ятої Закону № 3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

За змістом статті 9 Закону № 3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється шляхом внесення державним кадастровим реєстратором до Державного земельного кадастру визначених законом відомостей про земельну ділянку.

За змістом статті 24 Закону №3613-VI державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема, власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи.

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Аналогічні вимоги щодо необхідності подання державному кадастровому реєстратору разом із завоюю про державну реєстрацію оригіналу погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою та електронного документу визначені у пункту 110 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012.

Відповідно до п. 111 Порядку державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій: здійснює державну реєстрацію земельної ділянки: - за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці; - відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки); - робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку; - надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування; приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77 - 85 цього Порядку в разі: - невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту; - розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; - розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; - подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Частиною шостою статті 24 Закону № 3613-VI підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Так, відповідач зазначає, що підставою для прийняття оспорюваного рішення була невідповідність електронного документу, встановленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядком, а саме: «перетин ділянок з ділянкою :72:488:0108 площа співпадає на 100% (повне співпадіння).

Позивач вважає, що він надав всі необхідні документу, однак Державним кадастровим реєстратором протиправно відмовлено йому у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, у зв`язку з тим, що по вказаній земельній ділянці накладено арешт та в апеляційній скарзі наполягає на тому, що він оскаржує дії державного кадастрового реєстратора щодо необхідності внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру по земельній ділянці, по якій вже вирішено спір про право власності.

Отже, з наведених вище норм можна дійти висновку про важливість дотримання і неухильного виконання процедури державної реєстрації виключно на підставі вимог закону, оскільки невиконання суб`єктом влади вимог законодавства зводить нанівець законність всієї процедури державної реєстрації.

Відповідно до частини першої ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1 частини першої ст. 3 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

За правилами ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відмовляючи у відкритті провадження в цій справі, суд першої інстанції керувався тим, що спірні правовідносини виникають з приводу встановлення меж земельної ділянки в натурі та щодо власника земельної ділянки, а тому ці відносини є приватно-майновими та не можуть бути предметом спору у адміністративному судочинстві.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки предметом спору в цій справі є правомірність відмови суб`єкта владних повноважень у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документу вимогам Закону та Порядку, в той час як позивач вважає, що подав всі необхідні документи для прийняття позитивного рішення, в тому числі електронний документ. Також, позивачем зазначено у позовній заяві про те, що відповідачами не враховано постанову про скасування арешту від 01.02.2019, якою було знято арешт із земельної ділянки 8 000 000000 :72:488:0108.

Отже, з огляду зміст позовної заяви колегія суддів вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на протиправності рішення Державного кадастрового реєстратора, як суб`єкта, наділеного Законом № 1952-IVвладними функціями приймати рішення про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, у зв`язку з невиконанням ним обов`язку щодо перевірки поданих для цього документів.

Тобто, в цій справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії державного кадастрового реєстратора.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 свого рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.06.2019 - скасувати, справу № 640/10186/19 направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 17.09.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:Л.В. Бєлова

І.О. Лічевецький