Справа № 500/2218/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/5818/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання: Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року, головуючий суддя Мірінович У.А., ухвалене о 12:07 год. у м. Тернополі, повний текст якого складено 26.04.2019 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною постанови та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 року позивач ТзОВ «Біоенергопродукт» звернулося в суд з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просило визнати протиправною постанову НКРЕКП № 1122 від 28.09.2018 року в частині пункту 207 додатка до постанови НКРЕКП № 1122 від 28.09.2018 року; зобов`язати НКРЕКП внести зміни у постанову НКРЕКП від 28.09.2018 року (пункт 207 додатка до постанови НКРЕКП № 1122 від 28.09.2018 року), визначивши «зелений» тариф для ТОВ «Біоенергопродукт» (1 черга вітро та геліоелектростанції Тернопільська область, Бережанський район, с. Куряни, вул. Бережанка, 57), виходячи з коефіцієнту «зеленого» тарифу в розмірі 1,89.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що одинична встановлена потужність генератора кожної вітрової турбіни, які входять у склад енергогенеруючого об`єкту ТОВ «Біоенергопродукт», складає більше 2000 кВт., то відповідач повинен був встановити позивачу «зелений» тариф, виходячи з коефіцієнту 1,89 відповідно до статті 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії».

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ТзОВ «Біоенергопродукт» оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідач не може шляхом зміни поняття у своєму акті, який стосується порядку ліцензування та провадження ліцензованої діяльності впливати на зміну зеленого тарифу, що підлягає до встановлення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник відповідача заперечила проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 20.06.2018 року ТОВ «Біоенергопродукт» було введено в експлуатацію вітро- та геліоелектростанції по вул. Бережанська, 57 у с. Куряни Бережанського району Тернопільської області 1 (черга), що підтверджується Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) № ТП17 від 20.06.2018 (арк. справи 22-25).

Надалі, 17.07.2018 року позивач звернувся до НКРЕКП із заявою щодо встановлення «зеленого» тарифу суб`єкту господарювання. До заяви позивач надав наступні документи (а.с. 74):

- пояснювальну записку;

- розрахунок собівартості виробництва електричної енергії;

- обґрунтування статей та елементів витрат;

- довідку про чисельність працівників;

- довідку про вартість основних засобів;

- договір № 41/І8-И3/Т від 15.06.2018;

- договір № 16-МСБ/17 від 20.04.2017 з додатками №1-5;

- договір № 40/18-ИЗ/Т від 01.06.2018;

- договір від 02.01.2018;

- договір № 2822-FL від 27.09.2017;

- пояснювальну записку з проекту будівництва;

- декларацію про початок виконання будівельних робіт;

- технічні умови приєднання до електричних мереж від 25.03.2015 з договором про приєднання до електричних мереж № 36-11/1 від 25.03.2015 та додатковою угодою № 1 від 23.02.2018;

- декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CCI);

- кошторисну частину проектної документації;

- протокол обговорення встановлення «зеленого» тарифу від 04.06.2018;

- витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності;

- кошторис.

За результатами заяви та доданих до неї документів, відповідач 28.09.2018 року прийняв постанову № 1122 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію та надбавки до «зелених» тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання», згідної якої пунктом 207 встановлено позивачу «зелений» тариф для енергогенеруючого об`єкту ТОВ «Біоенергопродукт» (1 черга вітро - та геліоелектростанції Тернопільська область, Бережанський район, с. Куряни, вул. Бережанка, 57) в розмірі 223,07 коп. без ПДВ за 1 кВт., виходячи з коефіцієнту 1,26 (а.с. 8-21).

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, розглядаючи заяву позивача від 17.07.2018 року щодо встановлення «зеленого» тарифу суб`єкту господарювання, та з урахуванням постанови НКРЕКП 11.09.2018 року №984 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 22 листопада 2012 року №1487», правомірно прийняв постанову від 28.09.2018 року № 1122, згідно якої встановив «зелений» тариф для TOB «Біоенергопродукт», виходячи з коефіцієнту 1,26.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Закон України «Про альтернативні джерела енергії» (далі Закон №555) визначає правові, економічні, екологічні та організаційні засади використання альтернативних джерел енергії та сприяння розширенню їх використання у паливно-енергетичному комплексі

Статтею 2 Закону №555 передбачено, що законодавство України про альтернативні джерела енергії базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів, які регулюють відносини у цій сфері.

Згідно із статтею 9-1 Закону №555 «зелений» тариф встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики, у тому числі на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями).

«Зелений» тариф встановлюється для кожного суб`єкта господарювання, який виробляє електричну енергію з альтернативних джерел енергії, за кожним видом альтернативної енергії та для кожного об`єкта електроенергетики або для кожної черги будівництва електростанції (пускового комплексу).

Підтвердженням факту та дати введення в експлуатацію об`єкта електроенергетики, у тому числі черги будівництва електричної станції (пускового комплексу), що виробляє електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), є виданий уповноваженим органом сертифікат, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації, або зареєстрована відповідно до законодавства декларація про готовність об`єкта до експлуатації.

Коефіцієнт «зеленого» тарифу для електричної енергії, виробленої з енергії вітру вітроелектростанціями, які складаються з вітроустановок одиничною встановленою потужністю від 600 кВт, але не більше 2000 кВт, введених в експлуатацію в період з 01.01.2017 року по 31.12.2019 року становить 1,26.

Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (далі Закон №222) регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону №222 передбачено, що ліцензійні умови - нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, іншого уповноваженого законом органу державної влади, положення якого встановлюють вичерпний перелік вимог, обов`язкових для виконання ліцензіатом, та вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії

Орган ліцензування для цілей цього Закону за відповідним видом господарської діяльності, зокрема, отримує та розглядає заяву разом з документами, подання яких до органу ліцензування передбачено законом, і за результатом їх розгляду приймає рішення про залишення заяви про отримання ліцензії без розгляду, відмови у видачі ліцензії чи про видачу ліцензії, оформлення, переоформлення та видачу інших документів, що стосуються сфери повноважень органу ліцензування; здійснює контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов та за результатами перевірки приймає рішення.

Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 22.03.2017 року №309 (далі Ліцензійні умови), встановлюють вичерпний перелік документів, які додаються до заяви про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, а також визначають вичерпний перелік вимог, умов і правил, обов`язкових для виконання під час провадження ліцензованої діяльності.

Відповідно до пункту 1.4 Ліцензійних умов загальна ліцензована електроенергетична потужність - сумарна встановлена потужність засобів провадження господарської діяльності всіх об`єктів електроенергетики суб`єкта господарювання, на яких провадиться господарська діяльність з виробництва електричної енергії; встановлена потужність - це номінальна активна електрична потужність електрогенеруючого обладнання, призначеного для виробництва електричної енергії або комбінованого виробництва електричної та теплової енергії, що входить до складу об`єкта електроенергетики, і з якою електрогенеруюче обладнання може тривалий час працювати без перевантаження відповідно до технічної документації або паспорту на обладнання;

З метою збільшення коефіцієнту використання встановленої потужності існуючих вітрових електростанцій за рахунок короткочасного перевищення номінальної потужності генеруючого обладнання наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15.03.2017 року № 197 було внесено зміни до «Технічної експлуатації електричних станцій і мереж. Правила», затверджених наказом Міністерства палива і енергетики України від 13.06.2003 № 296 (далі Правила № 197 (а.с. 127-128).

Згідно із пунктом 1.3 Правил №197 ці Правила є обов`язкові для всіх суб`єктів та об`єктів енергетики, в тому числі вітрових електричних станцій, до яких відноситься також позивач.

Пунктом 11.2.15 Правил №197 визначено, що номінальна потужність ВЕУ може бути перевищена в обсягах і протягом часу, встановленого виробником. Перевищення номінальної потужності більш ніж на 5% заборонено. Оскільки в загальній теорії, постійне використання електрогенеруючого обладнання в максимальному режимі неможливе, так як призводить до його швидкого зношення і непередбачуваних аварійних ситуацій.

Також відповідно до Роз`яснення Державної служби статистики України від 28.11.2012 року № 18/1-12/8 «Щодо заповнення форми державного статистичного спостереження № 6-тп (ес) (річна) «Звіт про роботу електростанції», затвердженого Першим заступником Голови Держстату України В.О. Піщейко, установлена електрична потужність електростанції визначається як сума номінальних (заводських або перемаркованих) значень потужностей усіх прийнятих в експлуатацію первинних механічних двигунів, з`єднаних з електричними генераторами і призначених для виробництва електроенергії. Показник включає також потужність первинних теплових двигунів з генераторами власних потреб електростанції.

З матеріалів справи видно, що на підтвердження номінальної потужності кожної з вітрових турбін на рівні 2000 кВт, позивач разом із вказаними заявами надав копію Контракту № 1 від 28.01.2017 року (а.с. 67-70), відповідно до пункту 1.1 якого визначено потужність генератора на рівні 2 мВт та копії технічної документації до кожної з двох вітрових турбін відповідно до яких номінальна потужність (rated power) складає 2000 kW (а.с. 72-73).

Листом від 08.08.2018 року № 7056/21.1/7-18 НКРЕКП повідомила позивача, що відповідно до доданих документів, що підтверджують технічні характеристики двох вітроегенераторних установок, встановлених на турбінах EnerconE-70 Е4, які розміщені на вітро- та гелеоелектростанції (1 черга) по вул. Бережана, 57 у с. Куряни Бережанського р-ну Тернопільської області, номінальна активна електрична потужність цих вітрогенераторних установок становить 2000 кВт (а.с. 75-76).

За результатами зазначених заяв та доданих до них документів НКРЕКП встановила, що зміна встановленої потужності відбулася у зв`язку з введенням в експлуатацію вітро- та геліоелектростанції (1 черга), встановленою потужністю 4000,00 кВт по вул. Бережанка, 57, с. Куряни, Бережанський р-н, Тернопільська обл.

11.09.2018 року на засіданні Комісії було розглянуто питання про зміну для TOB «Біоенергопродукт» встановленої потужності електрогенеруючого обладнання згідно ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, за результатами чого було прийнято постанову НКРЕКП від 11.09.2018 року № 984 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 22.11.2012 року № 1487» (а.с. 57).

Відповідно до пункту 10 Додатка до постанови НКРЕКП від 11.09.2018 року № 984 визначено місце провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії TOB «Біоенергопродукт» (а. с. 58):

назва об`єкта електроенергетики (у тому числі черги будівництва, пускового комплексу) - вітро- та геліоелектростанція (1 черга);

місцезнаходження об`єкта електроенергетики (у тому числі черги будівництва, пускового комплексу) - Тернопільська обл., Бережанський р-н, с. Куряни, вул. Бережанка, 57;

- встановлена потужність електрогенеруючого обладнання, кВт - 4000,00 (по 2000 кВт на кожну вітроустановку).

Таким чином, з урахуванням наданих до НКРЕКП документів, постановою НКРЕКП від 11.09.2018 року № 984 було визначено номінальну потужність кожної з вітрогенераторних установок на рівні 4000 кВт.

Враховуючи вищенаведені норми закону та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції, про те, що розглядаючи заяву позивача від 17.07.2018 року щодо встановлення «зеленого» тарифу суб`єкту господарювання, та з урахуванням постанови НКРЕКП 11.09.2018 року № 984 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 22 листопада 2012 року № 1487», відповідач правомірно прийняв постанову від 28.09.2018 року №1122, згідно якої встановив «зелений» тариф для TOB «Біоенергопродукт», виходячи з коефіцієнту 1,26, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенергопродукт» залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року у справі №500/2218/18 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
Т. І. Шинкар

Повний текст постанови складено 20.09.2019 року.