Справа № 554/6670/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 р.Справа № 554/6670/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 21.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Микитенко В.М., вул. Навроцького, 5, м. Полтава, Полтавська, 36002, повний текст складено 21.08.18 року по справі № 554/6670/19

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського сектору реагування патрульної поліції Лубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Вороного Віталія Олексійовича третя особа Лубенський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із адміністративним позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Лубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Вороного В.О., третя особа Лубенський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксове не в автоматичному режимі від 15.07.2019 серії ДПО18 № 053265 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам законодавства, оскільки його автомобіль зупинили неправомірно та відповідач не зазначив, який саме пункт Правил дорожнього руху України він порушив, лише вказав на відсутність правого заднього бризковика та жодних доказів на підтвердження цього факту під час розгляду справи про адміністративне правопорушення йому не надав.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21.08.2019 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.08.2019 скасувати та ухвалити нове рішення. яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а також оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб за допомогою якого здйснено відеозапис.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-ддоповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що у відповідності до постанови серії ДПО18 № 053265 від 15.07.2019 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки він 15.07.2019 року приблизно о 14 годині 10 хвилин на автодорозі Лубни Чорнухи, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д. н. з. НОМЕР_1 , у якого був відсутній правий задній бризковик, чим порушив п. 31.4.7е Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що за встановлених достатньою сукупністю належних та допустимих доказів, позивач вочевидь порушив вимоги п. 31.4.7е Правил дорожнього руху України, допустивши експлуатацію транспортного засобу з відсутнім передбаченою конструкцією заднім правим бризковиком, тому правомірно був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлює Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається, якщо особа притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у виді штрафу для водіїв у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п. п. 31.4.7е ПДР України, у разі відсутності передбаченого конструкцією бамперу або заднього захисного пристрою, грязезахисних фартухів і бризковиків, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідностей відповідно до вимог п. 31.4 цих Правил.

Відповідно до постанови серії ДПО18 № 053265 від 15.07.2019 ОСОБА_1 15.07.2019 року приблизно о 14 годині 10 хвилин на автодорозі Лубни Чорнухи, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д. н. з. НОМЕР_1 , у якого був відсутній правий задній бризковик, чим порушив п. 31.4.7е Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно вимог ст.ст. 74, 75 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію фото та відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем до суду першої інстанції надано фото транспортного засобу ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 у якого відсутній передбачений конструкцією бризговик, зафіксованого на службову боді-камеру № 0133 щодо вчиненого правопорушення позивачем, однак колегія суддів не бере його до уваги, з урахуванням наступного.

Колегія суддів наголошує, що зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП.

У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Разом з тим, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ДПО18 № 053265 від 15.07.2019 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото фіксація.

Така правова оцінка наявних у справі доказів винуватості позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення узгоджується із сталою практикою Верховного Суду в аналогічних спорах, викладеною, зокрема у постанові від 30.05.2018 р. у справі № 337/3389/16-а та від 15.11.2018 року у справі № 524/7184/16-а.

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

З огляду на зазначене, а також норми ч.2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що поліцейський при прийнятті оскаржуваної постанови діяв не у спосіб, який передбачений нормами чинного законодавства України, отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог у зазначеній частині.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Колегія суддів також звертає увагу на загальні засади недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч. 2 ст. 62 Конституції України).

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність доказів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 053265 від 15.07.2019 підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 21.08.2019 року по справі № 554/6670/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Лубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Вороного В.О., третя особа Лубенський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 № 053265 від 15.07.2019 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді О.М. Мінаєва І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 19.09.2019 року