Справа № 808/805/17 (СН/280/20/19)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 808/805/17 (СН/280/20/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року ( Татаринов Д.В. ) по справі за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування пунктів висновку службового розслідування, скасування висновків перевірки та зобов`язання провести повторне службове розслідування

в с т а н о в и В:

В березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування пунктів висновку службового розслідування, скасування висновків перевірки та зобов`язання провести повторне службове розслідування, де просив: визнати протиправними та скасувати наступні пункти викладені у висновку службового розслідування, проведеного та затвердженого 08 грудня 1998 року УМВС України в Запорізькій області, як такі що не відповідають фактичним обставинам події, яка мала місце 24 жовтня 1998 року - п.2 причиною ДТП в наслідок якого ОСОБА_1 зазнав тілесних ушкоджень (компресійний оскольчатий перелом - вивих Д6-Д7 позвонків, анатомічний перерив спинного мозку на цьому рівні, нижня параплегія, порушення функцій тазових органів по типу затримки, лівосторонній плеврит) є порушенням ним, як особи, що здійснювала керування механічним транспортним засобом вимог п.п.12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України; -п.3 тілесні ушкодження отримані ОСОБА_1 під час проходження служби в ОВС, при обставинах не повязаних з виконанням службових обовязків;

-скасувати висновок за матеріалами перевірки, проведеної за відомостями, викладеними у звернені ОСОБА_1 , затверджені Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області 14 грудня 2016 року;

-зобов`язати ліквідаційну комісію ГУМВС України у Запорізькій області провести повторне службове розслідування за фактом ДТП за участю ОСОБА_1 від 24 жовтня 1998 року.

28 лютого 2019 року Верховним судом касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року у справі №808/805/17 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 траня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування пунктів висновку службового розслідування, скасування висновків перевірки та зобов`язання провести повторне службове розслідування залишено без розгляду.

Ухвала суду обгрунтована тим, що позивачем не надано доказів які б підтвердили причини пропуску позивачем строку звернення до суду (з 1998 по 2017 рік) як поважні , а тому наявні підстави для застосування ч.3 ст.123 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не було фактично досліджено доказів поважності причин пропуску строку позовної давності, що призвели до неправильного вирішення питання.

В судове засідання апеляційної інстанції особи, які приймають участь у справі, до суду не з`явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення в зв`язку з наступним.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З вищевикладеного вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем як доказ поважності пропуску строку звернення до суду надано виписку з медичної карти ОСОБА_1 , яка складена власноруч позивачем, проте не надано копій медичної карти для підтвердження.

На підтвердження часу перебування у лікарні позивачем надано витяги з історії хвороби №3072/586 від 03.11.1998 року, №14778 з яких встановлено, що позивач перебував у лікарні в період з 24.10.1998 року по 20.11.1998 року.

Крім того, наявність постанови воєнно-лікарської комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області №1 від 19.01.1999 року вказує на обізнаність позивача щодо отримання ним тілесних ушкоджень при обставинах, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків з 1999 року.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги твердження позивача про те, що про своє порушене право він дізнався лише у 2016 році, оскільки п.14.8 «Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України», затвердженої наказом МВС України №552 від 06.12.1991 року, посадова особа при проведенні службового розслідування зобов`язана ознайомити із затвердженим висновком службового розслідування особу, у відношенні якої воно проводилося за бажанням на те останньої.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що адміністративний позов подано з пропуском встановленого законом строку, а підстави для його поновлення відсутні, оскільки будь-які об`єктивні чи суб`єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду у визначені законом строки з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин, та беручи до уваги те, що позивачем не наведено поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов вірного висновку про залишення позову без розгляду відповідно до вимог ч. 3 ст. 123 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та/або процесуального права.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 315,316,321,322 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Н.П. Баранник

суддя Ю. В. Дурасова