Справа № 585/864/19
Суддя: Шульга В. О.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/864/19
Номер провадження 2-а/585/24/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області В.О. Шульга, розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Сумській області і просить: визнати протиправним та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №431920, яким зафіксовано його порушення вимог п. 8.7.3 ПДР, за що його притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. В обґрунтування позову вказує, що 02.03.2019 року капралом поліції Людмилою Юріївною складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №431920, яким начеб-то зафіксовано порушення ним вимог п. 8.7.3 ПДР, який в свою чергу дає роз`яснення значень сигналу світлофору за що його притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. З даною постановою він не згоден оскільки вважає, що працівником поліції грубо порушене законодавство України. Неправомірність притягнення його до адміністративної відповідальності полягає в тому, що: відповідно до п. 8.10 ПДР України уразі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів; відповідно до п.8.11 ПДР України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху; відповідно до п. 16.8. ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Таким чином, його дії жодним не порушували вимоги ПДР, а навіть, якщо брати до уваги те, що рух він закінчивна вимкнений сигнал світлофора, його дії все одно відповідали п.п. 8.10, 8.11, 16.8 ПДР. Склавши постанову працівник поліції керувався лише особистою думкою. Матеріали справи розглянуті не всебічно, неповно і упереджено, тим самим порушено вимоги ст.ст. 251.252 КУпАП. Вважає, що працівником поліції при оцінці доказів були порушені принципи всебічності, повності та об`єктивності дослідження всіх обставин справи. В матеріалах справи відсутній будь-який доказ вчинення ним адміністративного правопорушення, набутий законним шляхом, крім того зазначає, що жодного порушення ПДР він не вчинював. При складанні постанови працівник поліції не дотримався вимог ст. 283 КУпАП, яка пряму вказує, що постанова повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи, однак в постанові відсутні обставини, які б підтверджували його провину.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності.

В судовому засіданні 14 червня 2019 року ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, що він почав маневри на мигаючий сигнал і не міг зупинитися не створюючи перешкод.

В судове засідання відповідач - Управління патрульної поліції явку представника не забезпечило. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за обов`язкової участі представника суду не надало.

Частиною 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, фіксування судового засідання по справі не здійснювалось, справа розглянута в письмовому провадженні.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що постановою серії НК № 431920 від 02.03.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425.00 грн. В постанові в графі 6 вказано «02.03.2019 року о 12 год. 18 хв. в м. Суми проспект Курський буд. 39 водій керуючи автомобілем здійснив рух на вимкнений сигнал додаткової секції світлофору, чим порушив п.п.8.7.3 ПДР. Дане правопорушення зафіксовано на відеореєстраторі …, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.».

За таких обставин, вбачається, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності. При вирішенні спору суд виходить з положень Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії НК № 431920 від 02.03.2019 року водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем здійснив рух на вимкнений сигнал додаткової секції світлофору, чим порушив п.п.8.7.3 ПДР. Дане правопорушення зафіксовано на відеореєстраторі.

Вказаний відеозапис з відереєстратора був наданий суду відповідачем.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно п. 2.3. б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 8.7.3 з ПДР вимкнений сигнал додаткової секції світлофору забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Відповідно до п. 8.10 ПДР України уразі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п.8.11 ПДР України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає - порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.19 КАС України - адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши матеріали справи та переглянувши відеозапис наданий Управлінням патрульної поліції, суд приходить до висновку, щоОСОБА_1 здійснив рух на вимкнений сигнал додаткової секції світлофору. Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що додаткова секція світлофора вимкнулась ще до моменту під`їзду позивача до світлофору ( на 28 секунді відеозапису). При цьому автомобіль позивача на час вимкнення додаткової секції світлофору був розташований щонайменше на відстані 20 метрів від опори, на якій розташовано світлофор. Також з відеозапису вбачається, що швидкість руху транспортного засобу позивача не перешкоджала йому здійснити зупинку транспортного засобу відповідно вимог п. 8.10 ПДР України.

Враховуючи викладене, в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 14, 19,77, 242-246, 250,286 КАС України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядку передбаченому п. 15.5) перехідних положень КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис.

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга