Справа № 359/8750/18
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/8750/18 Суддя (судді) першої інстанції: Борець Є.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Собківа Я.М.

за участю секретаря Такаджі Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2019 року

у справі № 359/8750/18 (розглянутої у відкритому судовому засіданні)

за позовом Міністерства оборони України

до відповідача Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області

третя особа: ОСОБА_1

про визнання неправомірними дій, що полягають у поверненні виконавчого документу стягувачу, та скасування повідомлення про вжиття вказаного заходу,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2018 року Міністерство оборони України звернулося до суду з позовом до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , в якому просив суд:

визнати дії відповідача при винесенні повідомлення від 04.10.2018 неправомірними;

скасувати повідомлення та рішення старшого державного виконавця В.В. Маркульчак про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 4 жовтня 2018 року старший державний виконавець Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Маркульчак В.В. протиправно повернула стягувачу виконавчий лист №2-а-162/2009, виданий 15 травня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України безпідставно отриманої грошової компенсації замість продовольчого пайка.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Третьою особою було подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу подано не було.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції й відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального та матеріального права.

Третя особа в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечував та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити з огляду на її необґрунтованість та безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 25 липня 2014 року (а.с.151-152) Міністерству оборони України було поновлено строк для пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання.

15 травня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом видано виконавчий лист №2-а-162/2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України безпідставно отриманої грошової компенсації замість продовольчого пайка (а.с.21-22, 105-107).

Стаття 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції станом на 25.07.2014) передбачала, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

16 лютого 2017 року Міністерство оборони України звернулося до Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській з заявою про примусове виконання рішення суду ( а.с. 18).

21 лютого 2017 року державний виконавець Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Голинщак О.В. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №53426151 з виконання виконавчого листа №2-а-162/2009, виданого 15 травня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України безпідставно отриманої грошової компенсації замість продовольчого пайка (а.с.23 зворот).

В подальшому, 3 жовтня 2018 року начальник Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Сергієнко О.М. виніс постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження (а.с.64-66), якою дії державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Голинщак О.В., що полягали у відкритті виконавчого провадження, були визнані такими, що суперечать п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з порушенням встановленого законом строку пред`явленого виконавчого документа до виконання.

Внаслідок чого, 4 жовтня 2018 року начальник Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Сергієнко О.М. виніс постанову про скасування постанови державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Голинщак О.В. від 21 лютого 2017 року про відкриття виконавчого провадження №53426151 (а.с.42, 74).

В той же день на виконання вказаної постанови старшим державним виконавцем Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Маркульчак В.В. винесено повідомлення про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №2-а-162/2009, виданого 15 травня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України безпідставно отриманої грошової компенсації замість продовольчого пайка (а.с.68).

Позивач, вважаючи, що зазначену постанову та дії держаного виконавця неправомірними, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що дії старшого державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Маркульчак В.В. та винесене нею повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання ґрунтуються на суворому дотриманні абз.2 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Спірні правовідносини. що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Однак визначені заходи не є вичерпними.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок оскарження рішення дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, а також зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 4 жовтня 2018 року начальником Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Сергієнко О.М. виніс постанову про скасування постанови державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Голинщак О.В. від 21 лютого 2017 року про відкриття виконавчого провадження №53426151.

Підставою слугувала перевірка, законності виконавчого провадження. Перевіркою встановлено, що державним виконавцем Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Голинщак О.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-а-162/2009 від 15.05.2014 порушено встановлений законом строк пред`явленого виконавчого документа до виконання.

На виконання вказаної постанови старшим державним виконавцем Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Маркульчак В.В. винесено повідомлення про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №2-а-162/2009, виданого 15 травня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України безпідставно отриманої грошової компенсації замість продовольчого пайка (а.с.3).

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про правомірність повідомлення та рішення старшого державного виконавця В.В. Маркульчак про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Щодо строку звернення Міністерством оборони України виконавчого листа до виконання колегія суддів зазначає наступне.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закону України від 02 червня 2016 року № 1404 - VIII "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини сьомої розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 червня 2016 року № 1404 - VIII "Про виконавче провадження", виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершується у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

З набранням чинності Закону України від 02 червня 2016 року № 1404 - VIII "Про виконавче провадження" правове регулювання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання зазнало суттєвих змін. Законодавцем значно обмежено строки, упродовж яких державні органи можуть пред`явити виконавчий документ до виконання. Так, частиною першою статті 12 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404 - VIII "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

При цьому слід зазначити, що розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 червня 2016 року № 1404 - VIII "Про виконавче провадження" не містить інформації про те, що якщо виконавчий документ був виданий до набрання чинності даного Закону, то на нього поширюються строки для пред`явлення виконавчих документів до виконання, що діяли на момент його видачі. Відповідно до частини п`ятої розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 червня 2016 року № 1404 - VIII "Про виконавче провадження" виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тобто, починаючи з 05 жовтня 2016 року строк пред`явлення Міністерством оборони України (державним органом) виконавчого листа від 21 грудня 2010 року (справа № 2а- 162/09), виданого 15.05.2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області для примусового виконання відповідно до частини першої статті 32 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404 - VIII "Про виконавче провадження" почав становити три місяці та в черговий раз закінчився 05 січня 2017 року (навіть без врахування періоду часу, що минув з 13.11.2015 року по 05.10.2016 року) . Навіть, якщо не враховувати рішення судів, які набрали законної сили. Відносно ОСОБА_1 стягувачу (Міністерству оборони України) відмовлено в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання

При цьому, колегія суддів зауважує, що у даному випадку дотримання Міністерством оборони України строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути підставою виключно для скасування постанови начальника Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Сергієнка О.М. від 4 жовтня 2018 року про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. Натомість, оскаржуване повідомлення про повернення виконавчого документу стягувача без прийняття його до виконання було лише обов`язковим наслідком вказаної постанови. Старший державний виконавець Бориспільського ВДВС ГТУЮ у Київській області Маркульчак В.В. не мала повноважень на повторне відкриття виконавчого провадження після скасування начальником Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Сергієнком О.М. аналогічної постанови.

Ці обставини свідчать про те, що Міністерство оборони України обрало неналежний та неефективний засіб правового захисту, адже йому належало насамперед оскаржувати постанову начальника Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Сергієнка О.М. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, а не повідомлення старшого державного виконавця Бориспільського ВДВС ГТУЮ у Київській області Маркульчак В.В. про повернення виконавчого документа стягувача без прийняття його до виконання.

Слід зауважити, що стаття 12 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404 - VIII "Про виконавче провадження" не містить положень про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання розпочинається з початку, так само як і не містить положень про те, що час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Крім іншого колегія суддів наголошує на тому, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлений імперативною нормою закону і не може бути змінений.

З урахуванням вищевикладеного та за наявності порушень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404 - VIII "Про виконавче провадження", державний виконавець Голинщак О.В. не мала підстав для відкриття виконавчого провадження № 53426151.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії старшого державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Маркульчак В.В. та винесене нею повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання ґрунтуються на суворому дотриманні абз.2 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246,272, 287, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: І.О. Лічевецький

Я.М. Собків