Справа № 308/10834/19
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

представника позивача Балог О.Ю.

відповідача ОСОБА_1

перекладача - Халіма Хамада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративну справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина королівства ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання іноземця з метою забезпечення видворення за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із адміністративним позовом до громадянина королівства ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання іноземця з метою забезпечення видворення за межі території України.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25.09.2018 року громадянин королівства ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув в Україну. Державний кордон перетнув у пункті пропуску «Бориспіль» за своїм національним закордонним паспортом серії НОМЕР_2 , із вклеєною до нього багаторазовою візою України № Y06465191. На територію України потрапив з метою навчання та вступив на підготовчий факультет Харківського університету, був документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_3 , виданою ГУ ДМС України у Харківській області. Однак, після закінчення підготовчого факультету наказом ректора Харківського університету № 118 від 02.09.2019 року був відрахований з вузу, у зв`язку з небажанням останнього продовжувати навчання та у відповідності до матеріалів наданих Харківським університетом рішенням від 09.09.2019 року посвідку на тимчасове проживання на території України було скасовано. Проте відповідач територію України після скасування посвідки на тимчасове проживання не залишив та продовжував нелегально перебувати в Україні, а 16.09.2019 року о 12:00 год. ОСОБА_1 у складі групи осіб вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону та був виявлений і затриманий прикордонним нарядом від віпс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ВПС «Ужгород» на напрямку 311 прикордонного знаку в 50 м. від лінії державного кордону.

Своїми діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП та, відповідно до ст. 263 КУпАП, його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення..

Позивач вказує, що відповідач знаючи про можливість легально в`їхати до ЄС, обрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху. А тому враховуючи, що відповідач вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців, що виразилось у спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку республіку, він втратив будь-які законні підстави перебувати на території України, кошти, бажання та намір щодо самостійного повернення на батьківщину у нього відсутні, позивач просить затримати громадянина королівства ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення видворення за межі території України.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що мав намір потрапити нелегальним шляхом потрапити до країн Західної Європи, бажає повернутися додому.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач 16.09.2019 року о 12:00 год. у складі групи осіб вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону та був виявлений і затриманий прикордонним нарядом від віпс «Ужгород» ВПС «Ужгород» на напрямку 311 прикордонного знаку в 50 м. від лінії державного кордону.

В подальшому відповідача було затримано відповідно до ст. 263 КУпАП.

Дії громадянина королівства ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфіковані за ч. 2 ст.204-1 КУпАП.

Документом, що посвідчує особу відповідача є закордонний паспорт громадянина королівства Марокко серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , із вклеєною до нього багаторазовою візою України № Y06465191, термін дії якої закінчився 22.11.2018 року.
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 був документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_3 , яка рішенням ГУ ДМС України в Харківській області від 09.09.2019 року скасована, у зв`язку з відрахуванням з навчального закладу.
Вказані обставини підтверджуються: даними протоколу про адміністративне затримання від 16.09.2019 р., протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 16.09.2019 р., копією закордонного паспорту громадянина королівства Марокко серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , із вклеєною до нього багаторазовою візою України № Y06465191, термін дії якої закінчився 22.11.2018 року, листом відповіддю Харківського університету від 17.09.2019 року № 01-06/148, листом відповіддю ГУ ДМС України в Харківській області від 18.09.2019 року № 6301.8.2-22076/63.2-19.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (ч. 3 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Згідно з позицією Верховного Суду за аналогічними спірними правовідносинами, викладеними у пунктах 25, 26 та 28 постанови від 07.02.2019 року по адміністративній справі № 308/8109/17, підставою для звернення органу охорони державного кордону до адміністративного суду з позовом про примусове видворення особи за межі території України є факт її затримання в межах контрольованого прикордонного району під час або після незаконного перетинання державного кордону України.

За приписами ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Судом встановлено, що відповідач коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги, не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, не звертався.

А тому враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач громадянин королівства ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має законних підстав для перебування на території України, порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України, ст. ст. 14, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина королівства ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання іноземця з метою забезпечення видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянина королівства ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення видворення за межі території України, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя О.А. Придачук