Справа № 560/726/19
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/726/19

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

18 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Швець ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року (місце ухвалення рішення м. Хмельницький, повний текст рішення складено 22.05.2019) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2019 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2019 року, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2019 року, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка вказала, що 10 січня 2019 року службовими особами відповідача проведено фактичну перевірку з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) в належному позивачу спеціалізованому магазині, який розташований по АДРЕСА_1 .

Відповідно акту складеного за результатами проведеної перевірки 10.01.2019 року, службовими особами ГУ ДФС у Хмельницькій області встановлено:

- відсутність марок акцизного податку на алкогольних напоях загальною вартістю 35 654,00 грн.;

- факт нероздрукування розрахункового документу, що підтверджує виконання розрахункової операції під час продажу товару на суму 269,00 грн.;

- відсутність підтверджуючих документів на товарно-матеріальні цінності на загальну суму 35 654,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки, відповідач 31.01.2019 року прийняв податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № , яким за порушення пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України "про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995 року застосовано фінансові санкції в розмірі - 71 308,00 грн. за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, на загальну суму 35 564,00 грн. та штрафні санкції в розмірі 1,00 грн. за нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції;

- № , яким за порушення статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995 року, статті 226 Податкового кодексу України застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 71 308,00 грн. за зберігання, реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка на загальну суму 35 654,00 грн.

Позивачка зазначала, що висновки акту перевірки про порушення ним законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів не підтверджені відповідними доказами, а саме: відповідачем не надано належних доказів щодо підтвердження відсутності на спірному товарі марок акцизного податку алкогольних напоїв та не надано доказів на підтвердження письмового витребування від позивача документів, що підтверджують облік товарів.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 31.01.2019 року, та № від 31.01.2019 року, - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивачка звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що відповідачем необґрунтовано правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення № , не надано жодних доказів, які б надали можливість підтвердити відсутність на спірному товарі марок акцизного податку алкогольних напоїв, не підтверджено факт зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку. Скаржник вказує, що на підтвердження обліку спірних товарів на загальну суму 35654 грн позивачем надано до суду видаткові накладні, які підтверджують факт придбання відповідного товару.

Представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, просила їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо вимог апеляційної скарги, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши апеляційну скаргу в межах її доводів, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з таких мотивів.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивачка - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , РНОКПП № НОМЕР_1 , 06.07.2018 року зареєстрована, як фізична особа-підприємець, основним видом економічної діяльності є роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах (код КВЕД47.25), та здійснює свою діяльність за адресою АДРЕСА_1 , магазин "Песто".

03.08.2018 року позивачка отримала ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, яка видана ГУ ДФС у Хмельницькій області.

Посадовими особами Головного управління ДФС у Хмельницькій області 10.01. 2019 року, на підставі наказу заступника начальника ГУ ДФС у Хмельницькій області №41 від 09.01.2019 року "Про проведення фактичної перевірки" та направлення на перевірку №63 від 09.01.2019 року (з яким в день проведення перевірки ознайомлено продавця магазину ОСОБА_3 ), проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за результатами якої складено акт (довідку) фактичної перевірки.

В ході проведення перевірки, за результатами здійснення контрольної розрахункової операції, встановлено факт реалізації алкогольного напою - вина "Rose d'Anjou" об`ємом 0,7 літра, міцністю 12,5% виробництва Франції за ціною 269,00 грн, на якому відсутня марка акцизного податку встановленого зразка. При цьому продавцем видано нефіскальний чек №0586, розрахунковий документ встановленого зразка (чек) не видано. Згідно додатку №4 до зазначеного акту перевірки загальна вартість товару на якому відсутні марки акцизного податку встановленого зразка становить 35654,00 грн. Крім того, перевіркою виявлено відсутність підтверджуючих документів на товарно-матеріальні цінності, а саме: алкогольні напої, що перебувають на реалізації, які зазначені в додатку №4 до акту перевірки, на загальну суму 35 654,00 грн, чим порушено ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

Враховуючи виявлені порушення під час перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Хмельницькій області складено акт фактичної перевірки від 10.01.2019 року, відповідно до якого встановлено наступні порушення, а саме: пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", статті 226 Податкового кодексу України, статті 11 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів".

Продавець ОСОБА_3 10.01.2019 року ознайомлена з актом перевірки, отримала його копію (як було встановлено в судовому засіданні без додатків) та засвідчила відсутність зауважень до акту перевірки та перевіряючих, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_3 на копії зазначеного акту долученого до матеріалів справи.

31.01.2019 року Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області на підставі акту перевірки позивача від 10.01.2019 року прийнято податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2019 року, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 71309,00 грн, за порушення пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2019 року, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 71308,00 грн, за порушення статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Позивачка не погодившись з рішеннями відповідача, звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 31.01.2019 року № та № прийняті з дотриманням норм чинного законодавства.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР), який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Згідно пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Щодо податкового повідомлення-рішення " НОМЕР_2 від 31 січня 2019 року, яким позивачу нараховано штраф у розмірі 71308,00 грн за зберігання, реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами п.п. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Відповідно до вимог п.п. 222.1.2. п. 222.1 ст. 222 ПК України суми податку з алкогольних напоїв, для виробництва яких використовується спирт етиловий неденатурований, сплачуються при придбанні марок акцизного податку.

Пунктом 222.1.3. п.222.1 ст. 222 ПК України підприємства, які виробляють вина виноградні з додаванням спирту та міцні, вермути, інші зброджені напої з додаванням спирту, суміші із зброджених напоїв з додаванням спирту, суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями з додаванням спирту, сплачують податок при придбанні марок акцизного податку на суму, розраховану із ставок податку на готову продукцію, вироблену з виноматеріалів чи сусла, при виробництві яких використовується спирт етиловий.

Відповідно до п. 226.2 ст. 226 ПК України, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється (п. 226.6 ст. 226 ПК України).

Згідно п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Положеннями п. 226.11 ст. 226 ПК України заборонено ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Положеннями статті 11 Закону №481/95-ВР встановлено порядок маркування алкогольних напоїв, які реалізуються в Україні.

Частиною 4 статті 11 Закону №481/95-ВР визначено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Отже, немаркованими вважаються алкогольні напої, за які не було сплачено, або було сплачено не в належному розмірі (на момент розливу) акцизний податок.

Наведені положення ПК України кореспондуються з положеннями Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року №854 (далі - Правила).

Згідно з п. 12 Правил зберігання та реалізація алкогольних напоїв, крім алкогольних напоїв з вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об`ємних одиниць, вироблених в Україні, дозволяється тільки за наявності марки акцизного податку на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством.

Обов`язок суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію алкогольних напоїв, маркувати такі напої, в тому числі, шляхом наклеєння марки акцизного податку встановлюється також положеннями ст. 226 ПК України

Статтею 17 Закону №481/95-ВР встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

З аналізу вищезазначеного, колегія судів приходить до висновку, що законодавцем чітко встановлена відповідальність суб`єктів господарювання за здійснення реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного збору. До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 грн.

Відповідачем на підтвердження факту реалізації товарів без марок акцизного податку надано суду фотокопії алкогольних виробів, які зроблені в магазині "Песто" 10.01.2019 року, пояснення продавця ОСОБА_3 , копію рапорту майора податкової міліції Р. Антонюка від 11.01.2019 року, відповідно до якого 10.01.2019 року посадовими особами ГУ ДФС у Хмельницькій області встановлено факт зберігання в магазині "Песто" алкогольних напоїв на яких відсутні марки акцизного податку встановленого зразка, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №2121-05 від 10.01.2019 року, протоколом огляду та вилучення речей від 10.01.2019 року, фотокопіями алкогольних напоїв на яких частково відсутні марки акцизного податку, актом перевірки та додатком №4 до акту.

Посадовими особами, які здійснювали перевірку, встановлено наявність в магазині "Песто" алкогольних напоїв на яких відсутні марки акцизного податку встановленого зразка, на загальну суму 35564,00 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що Додаток №4 до акту перевірки від 10.01.2019 р. містить вказівки на назву товару, ціну та її кількість, натомість відсутня будь-яка інформація про вміст в алкогольних напоях спирту етилового.

З наявних у справі матеріалів неможливо встановити, що вміст спирту етилового в алкогольних напоях, зазначених в Додатку №1 до акту, перевищує 8,5 відсотка об`ємних одиниць, які в обов`язковому порядку повинні бути зазначені на кожній пляшці алкогольного напою.

Крім того, з доданих до акту перевірки доказів фотофіксації встановленого порушення, судом вбачається, що на деяких пляшках алкогольних напоїв наявні марки акцизного збору.

Відповідно до п.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, всупереч ч.2 ст.77 КАС України, не доведено правомірності застосування до позивача санкції, передбаченої ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", оскільки не надано жодних доказів на підтвердження реалізації та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка в приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що розташований за адресою АДРЕСА_2 , а тому податкове повідомлення-рішення № від 31 січня 2019 року підлягає скасуванню.

З приводу податкового повідомлення-рішення № від 31.01.2019 року, яким позивачу нараховану фінансову санкцію на суму 71308,00 грн за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку та штраф у розмірі 1,00 грн за нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, колегія суддів зазначає таке.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року №265/95-ВР, згідно преамбули якого, його дія поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

3) застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування;

4) забезпечувати цілісність пломб реєстратора розрахункових операцій та незмінність його конструкції та програмного забезпечення;

5) у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

У відповідності до абзацу першого пункту 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання вчинене вперше - 1 гривня, за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Судом встановлено, що під час здійснення реалізації алкогольного напою в магазині "Песто" вина "Rose d'Anjou" об`ємом 0,7 літра, виробництва Франції за ціною 269,00 грн продавцем видано нефіскальний чек №0586 від 10.01.2019 року (копія наявна в матеріалах справи), розрахунковий документ встановленого зразка (чек) не видано. Надаючи письмові пояснення продавець ОСОБА_3 вказала, що фіскальний чек був невиданий помилково тому, що вона не встигла його вибити. В поясненнях до протоколу №3/22-01-14-08 від 10.01.2019 року, в якому зафіксовано зазначене порушення, продавець ОСОБА_3 зазначила, що порушення допущено помилково.

Будь-яких доказів на спростування даного порушення позивач до судів першої та апеляційної інстанцій не надала.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в розмірі 1 грн.

З приводу відсутності підтверджуючих документів на товарно-матеріальні цінності, а саме: алкогольні напої, які станом на день проведення перевірки перебували на реалізації в магазині "Песто" на загальну суму 35 654,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України передбачено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді. Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР) книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Згідно з пунктом 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Статтею 20 Закону № 265/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

З аналізу вищезазначених норм слідує, що положення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг" чітко не визначають самого порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, лише вказують на обов`язок суб`єктів підприємницької діяльності на ведення такого обліку у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, при продажі товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Недотримання вказаного обов`язку має наслідком застосування фінансової санкції у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації.

Правові ж засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV), відповідно до статті 9 якого підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

У ході судового розгляду справи представником позивача надано до суду копію книги обліку доходів і витрат, копії товарно-транстпортних накладних від 21.09.2018, від 01.20.2018 від 15.12.2018, що підтверджують факт придбання алкогольних напоїв, які реалізовувалися позивачем.

Факт відсутності на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані, не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону №265/95 ВР від 06.07.1995.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності та обґрунтованості прийняття відносно позивача податкового повідомлення-рішення № від 31.01.2019 року, яким позивачу нараховану фінансову санкцію на суму 71308,00 грн за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку

Доводи апеляційної скарги спростовуються викладеними нормами права та встановленими обставинами справи, у зв`язку з чим наявні підстави для часткового задоволення позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповною мірою з`ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а судове рішення частковому скасуванню з прийняттям нового рішення.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1 п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області № від 31.01.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області № від 31.01.2019 року в частині зобов`язання сплатити штраф у розмірі 71308 грн 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 вересня 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.