Справа № 440/3065/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3065/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Лохвицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов`язання Лохвицьке ОУПФУ Полтавської області включити до стажу державної служби ОСОБА_1 період служби останнього в органах МВС України з 24.03.1984 по 17.07.2001 та призначити йому державну пенсію.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є пенсіонером МВС з 2001 року, пенсія останньому призначена відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 24.02.2004 по 05.09.2018 ОСОБА_1 працював на державних посадах в Чорнухинському районному суді Полтавської області. На час звільнення з державної служби позивач мав 8 ранг державного службовця. 20.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького ОУПФУ із заявою про призначення пенсії з врахуванням служби в МВС. Разом з тим, 29.03.2019 за вих.№182/В13/02 позивач отримав відповідь про відсутність підстав зарахувати період служби в МВС до стажу, який дає право на пенсію державного службовця. На переконання ОСОБА_1 , вказана відмова є протиправною та необґрунтованою, оскільки стаж державної служби обчислюється відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІ, яка передбачає, що до стажу державної служби зараховується, крім іншого, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.09.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позов (а.с. 28-29), в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 Зазначає, що 29.03.2019 позивачу на його заяву була надана відповідь інформаційного характеру, яка не являється рішенням суб`єкта владних повноважень, що може вплинути на права позивача. Оскільки рішення про відмову в призначенні пенсії державного службовця ОСОБА_1 Лохвицьким ОУПФУ не приймалося, то відсутній предмет оскарження. Поряд з цим, відповідно до пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Тобто, категорії посад державних службовців, які мають право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» визначені в статті 25 вказаного Закону. Стаття 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ не передбачає зарахування служби в органах внутрішніх справ до стажу, який дає право на пенсії державної служби.

Ухвалою суду 20.09.2019 замінено відповідача у справі №440/3015/19 за позовом ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії з Лохвицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Cправи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

З відомостей трудової книжки ОСОБА_1 слідує, що у період з 20.03.1984 по 16.07.2001 останній проходив службу в органах внутрішніх справ (міліції) на різних посадах (а.с. 13).

Вказане підтверджується також витягом з послужного списку архівної особової справи ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , колишнього працівника органів внутрішніх справ України (а.с. 18-20).

Службу в ОВС ОСОБА_1 проходив у спеціальних званнях - "молодший лейтенант міліції", "лейтенант міліції", "старший лейтенант міліції", "капітан міліції", "майор міліції".

З 24.02.2004 по 03.09.2018 ОСОБА_1 перебував на державній службі в Чорнухинському районному суді Полтавської області, де обіймав посади помічника судді, старшого судового розпорядника та секретаря канцелярії суду, що підтверджується даними трудової книжки останнього (а.с. 14-17).

20.03.2019 позивач звернувся до Лохвицького ОУПФУ із заявою, у якій просив визнати його службу в органах внутрішніх справ України з 24.03.1984 по 17.07.2001 державною службою і вирішити питання про призначення йому державної пенсії згідно Закону України «Про державну службу» (а.с. 30).

Листом від 29.03.2019 №182/В13/02 Лохвицьке ОУПФУ повідомило ОСОБА_1 про те, що відповідно до пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ право на призначення пенсії згідно зі статтею 37 Закону №3727-ХІІ мають державні службовці, які на 01.05.2016 обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3727-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, та особи, які на день набрання чинності Законом №889-VІІІ (01.05.2016) мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3727-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України. Статтею 25 Закону №3723-ХІІ не передбачено зарахування служби в органах внутрішніх справ до стажу, який дає право на пенсію державного службовця. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, а саме, в пункті 4 даного порядку зазначено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до частини 2 статті 46 Закону №889-VІІІ. Даною статтею передбачено, що час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання зараховується до державної служби, що дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки. Основним критерієм, за яким слід визначити можливість зарахування того чи іншого періоду роботи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3727-ХІІ, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Виходячи із зазначеного, період служби в органах внутрішніх справ не можливо зарахувати до стажу, який дає право на пенсію державного службовця (а.с. 34).

Не погодившись із відмовою пенсійного органу у зарахуванні служби в органах внутрішніх справ до стажу, який дає право на пенсію державного службовця, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд приходить до таких висновків.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова частина права на соціальний захист, є її конституційним правом.

01.05.2016 вступив в силу Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Пунктом 7 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Частиною 3 статті 46 Закону №889-VIII передбачено, що порядок обчислення стажу державної служби затверджується Кабінетом Міністрів України.

Посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби, визначено постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 «Про порядок обчислення стажу державної служби».

За змістом пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховуються: - час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону; - час перебування на посаді народного депутата України; - час перебування на посадах працівників дипломатичної служби; - час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування"; - час перебування на посадах суддів; - час перебування на посадах прокурорів; - час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання; - час професійного навчання державного службовця з відривом від служби, якщо не пізніше 75 днів після його завершення така особа повернулася на державну службу, крім випадків, установлених законом; - період, коли державний службовець не працював з поважних причин, але залишався у трудових відносинах з державним органом; - час перебування державного службовця у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі, коли дитина потребує домашнього догляду, - у відпустці без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку; - час перебування на посадах радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Прем`єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також на посадах патронатних служб в інших державних органах.

При цьому, згідно з пунктом 6 Порядку обчислення стажу державної служби стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону.

Так, відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

У відповідності до пункту 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (чинною на момент проходження позивачем служби в ОВС) до стажу державної служби включається час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ.

За викладених обставин, суд доходить висновку, що період служби ОСОБА_1 в органах МВС України з 20.03.1984 по 16.07.2001 у спеціальних званнях - "молодший лейтенант міліції", "лейтенант міліції", "старший лейтенант міліції", "капітан міліції", "майор міліції" підлягає зарахуванню пенсійним органом до стажу державної служби.

При цьому, посилання відповідача на те, що рішення про відмову в призначенні пенсії державного службовця ОСОБА_1 пенсійним органом не приймалося, а останньому було направлено лише лист інформаційного характеру, як на підставу для відмови у задоволення даного позову, судом оцінюються критично, оскільки вказане жодним чином не звільняє пенсійний орган від обов`язку, з огляду на встановлені судом обставини у даній справі, включити до стажу державної служби позивача період його служби з 20.03.1984 по 16.07.2001 в органах МВС.

Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області як правонаступника Лохвицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області включити до стажу державної служби ОСОБА_1 період його служби з 20.03.1984 по 16.07.2001 в органах МВС.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу державну пенсію, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, з огляду на передчасність таких вимог. Суд зауважує, що на даному етапі пенсійним органом ще не вчинено дій щодо включення до стажу державної служби ОСОБА_1 періоду його служби з 20.03.1984 по 16.07.2001 в органах МВС, а тому суд не вбачає підстав для зобов`язання пенсійного органу призначити позивачу державну пенсію.

При прийнятті рішення у даній справі судом враховано правові висновки Верховного Суду, сформовані у постановах від 18.07.2019 у справі №750/10222/16-а та від 30.07.2019 у справі №805/3977/15-а.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області включити до стажу державної служби ОСОБА_1 період його служби з 20 березня 1984 року по 16 липня 2001 року в органах МВС.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код 13967927).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава