Справа № 640/7469/19
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 вересня 2019 року № 640/7469/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Рябого І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Полібуд ЛТД"
до проГоловного управління Держпраці у Київській області визнання протиправною та скасування постанови,

за участю:

від позивача - Довгопол О.П.;

від відповідача - Бабченко О.П.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полібуд ЛТД" (далі - ТОВ "Полібуд ЛТД") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 12.03.2019 № КВ389/1063/НД/АКТД/ФС-182, якою накладено на позивача штраф у розмірі 417300,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.02.2019 посадовими особами відповідача було вручено виконробу направлення на проведення інспекційного заходу та вимогу про надання документів. Стверджує, що відповідачем складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, який не був вручений позивачеві. Також, звертає увагу, що 26.03.2019 позивач отримав лист з повідомленням про те, що розгляд справи про накладення штрафу відбудеться 12.03.2019. Позивач вважає, що відповідачем порушено процедуру розгляду справи про накладення штрафу, що стало наслідком прийняття безпідставної та необґрунтованої постанови про накладення штрафу уповноваженими особами від 12.03.2019 № КВ389/1063/НД/АКТД/ФС-182.

Ухвалою суду від 07.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/7469/19 та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 13.06.2019.

11.06.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що вимогу про надання документів було вручено представнику позивача, проте в установлений строк останнім не надано жодного документа. Зазначив, що акт про неможливість проведення інспекційного заходу був направлений на адресу позивача засобами поштового зв`язку, проте повернувся на адресу відповідача. Звернув увагу, що саме ненадання позивачем документів, передбачених вимогою інспектора праці стало підставою для прийняття спірної постанови. Акцентував увагу на тому, що обов`язок відповідача повідомити суб`єкта господарювання про розгляд справи обмежується лише надісланням виклику на розгляд справи. Відтак, зважаючи на те, що відповідач завчасно надіслав позивачеві повідомлення про розгляд справи, вважає, що останній був належним чином повідомлений. Враховуючи ненадання позивачем документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування, вважає, що відповідачем правомірно прийнято спірну постанову.

11.06.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника у судове засідання на 13.06.2019.

Ухвалою суду від 13.06.2019 закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи № 604/7469/19 по суті у судове засідання на 05.09.2019.

Представник позивача у судовому засіданні 05.09.2019 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 05.09.2019 заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 05.09.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На адвокатський запит відповідачем було надано позивачеві наступні документи:

- наказ про проведення інспекційного відвідування від 11.02.2019 № 820;

- направлення на проведення інспекційного відвідування від 12.02.2019 № 389;

- вимога про надання документів від 12.02.2019 № 389;

- акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 25.02.2019 № КВ389/1063/НД;

- постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 12.03.2019 № КВ389/1063/НД/АКТД/ФС-182.

Вважаючи, що у відповідача не було правових підстав для прийняття постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 12.03.2019 № КВ389/1063/НД/АКТД/ФС-182, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Відповідно до частин першої, другої статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Згідно з частиною першою статті 260 Кодексу законів про працю України державний нагляд за додержанням законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці здійснюють, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

За визначенням пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з пунктом 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

До завдань Держпраці належить, зокрема, державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю, а також зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування (пункт 4 Положення № 96).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі - Порядок № 295, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 Порядку № 295 визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці:

Держпраці та її територіальних органів;

виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться:

1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту;

4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю;

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю;

6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів; Пенсійного фонду України та його територіальних органів;

7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Звернення фізичних осіб, стосовно яких порушено правила оформлення трудових відносин, працівників і роботодавців може бути подане через уповноваженого представника.

Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5 - 7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю, його заступник.

Інспекційне відвідування або рішення інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 33 цього Порядку, підлягає повідомній реєстрації Держпраці чи її територіальним органом до початку його проведення.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Головного управління Держпраці у Київській області від 11.02.2019 № 820 призначено проведення інспекційного відвідування ТОВ "Полібуд ЛТД" на предмет не оформлення трудових відносин (а.с. 43).

12.02.2019 Головним управлінням Держпраці у Київській області видано направлення № 389 на проведення інспекційного відвідування.

12.02.2019 інспектором праці Головного управління Держпраці у Київській області ОСОБА_1 . відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України, частини третьої статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, сформовано вимогу № 389 про надання у строк до 19.02.2019 документів ТОВ "Полібуд ЛТД" для проведення інспекційного відвідування (а.с. 45-46).

Направлення від 12.02.2019 № 389 та вимога від 12.02.2019 № 389 були вручені інспекторами праці виконробу ТОВ "Полібуд ЛТД" ОСОБА_2 .

Згідно пунктів 6 - 9 Порядку № 295 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

Документи, отримані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Пунктом 12 Порядку № 295 передбачено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

За змістом пунктів 16, 17 Порядку № 295 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

З аналізу наведених положень вбачається, що вимога про надання документів є обов`язковою до виконання, при цьому, наведеними нормами Порядку № 295 передбачено, що і направлення, і вимога були вручені виконробу ТОВ "Полібуд ЛТД" ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань уповноваженою особою на представництво ТОВ "Полібуд ЛТД" у правовідносинах з третіми особами, особою, яка має право вчиняти дії від імені ТОВ "Полібуд ЛТД" без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені ТОВ "Полібуд ЛТД" є ОСОБА_3 (а.с. 25-26), а не ОСОБА_2 , який відповідно до наказу ТОВ "Полібуд ЛТД" від 18.01.2019 № 5-К, прийнятий на посаду виконроба.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачем вручено вимогу про надання документів неуповноваженій особі ТОВ "Полібуд ЛТД", відтак висновок відповідача, покладений в основу акта про неможливість проведення інспекційного відвідування від 25.02.2019 № КВ389/1063/НД про ненадання ТОВ "Полібуд ЛТД" документів є необґрунтованим.

Пунктами 3-7 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 N 509, передбачено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

З аналізу наведених положень Порядку N 509 вбачається, що розгляд справи про правопорушення за відсутності суб`єкта господарювання можливий виключно у випадку своєчасного повідомлення останнього про розгляд справи.

Так, 01.03.2019 відповідачем було направлено засобами поштового зв`язку на адресу позивача повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу 12.03.2019 (а.с. 19, 20).

Поряд з цим, указане повідомлення було вручено позивачеві лише 26.03.2019, що підтверджується роздруківкою з ДП "Укрпошта" (а.с. 19).

Таким чином, на момент розгляду справи про накладення штрафу, у відповідача не було підтвердження про обізнаність позивача у розгляді справи.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача, що обов`язок останнього полягає виключно у надісланні повідомлення, позаяк обраний відповідачем спосіб повідомлення позивача не є єдино можливим, а його використання не виключає можливості одночасного використання будь-якого іншого із передбачених пунктом 6 Порядку № 509 з метою належного доведення до відома позивача інформації про розгляд його справи.

На переконання суду, недотримання відповідачем процесуальних вимог Порядку N 509 нівелює право особи, яка притягається до відповідальності, на захист її прав та інтересів в адміністративному досудовому порядку та зумовлює незаконність рішення органу, прийнятого за результатами розгляду справи про правопорушення.

При цьому судом враховується, що виконроб ОСОБА_2 , якому вручалась вимога, працює у позивача лише з 18.01.2019, що підтверджується наказом позивача від 18.01.2019 № 5-к, повідомленням про прийняття працівника на роботу та квитанцією № 2 про реєстрацію повідомлення.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене у сукупності та зважаючи на те, що відповідачем не було дотримано законодавчо визначеної процедури застосування штрафу, суд дійшов висновку, що постанова від 12.03.2019 № КВ389/1063/НД/АКТД/ФС-182 про накладення штрафу у розмірі 417300,00 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Полібуд ЛТД" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 55, корпус А, нежиле прим. 2, ідентифікаційний код 40215482) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області (04060, м. Київ, вул. Вавілових, 10, ідентифікаційний код 39794214) про накладення штрафу уповноваженими особами від 12.03.2019 № КВ389/1063/НД/АКТД/ФС-182.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області (04060, м. Київ, вул. Вавілових, 10, ідентифікаційний код 39794214) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полібуд ЛТД" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 55, корпус А, нежиле прим. 2, ідентифікаційний код 40215482) 6259,50 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя В.П. Катющенко

Повний текст рішення складено та підписано 18 вересня 2019 року.