Справа № 160/6037/19
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2019 року Справа № 160/6037/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмову провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування позову позивач зазначає, що на підставі наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 05.08.2014 №165о/с відповідача було зараховано курсантом першого курсу за державним замовленням та присвоєно спеціальне звання «рядовий міліції».
Між позивачем, відповідачем та ГУ НП в Дніпропетровській області 22.05.2017 укладений договір про навчання №3358, відповідно до умов якого договір №2483 від 05.08.2014 втратив чинність.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У зв`язку із перебуванням судді Маковської О.В. у період з 16.09.2019 по 20.09.2019 на періодичному навчанні, справа розглянута в перший робочий день - 23.09.2019.
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 29.07.2019 від третьої особи надійшли пояснення, в яких остання зазначила, що позовні вимоги Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ підтримує у повному обсязі та просить суд позов задовольнити.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.
Судом встановлено наступні обставини справи.
Відповідно до наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 05.08.2014 №165-ос відповідача зараховано курсантом першого курсу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ.
Між відповідачем, позивачем та третьою особою 22.05.2017 укладено договір №3358 про навчання відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ.
Відповідно до наказу ГУ НП України в Дніпропетровській області від 01.06.2018 №151о/с ОСОБА_1 був призначений па посаду дільничного офіцера поліції.
Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області від 08.04.2019 №119ос ОСОБА_1 звільнено за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) Закону України «Про національну поліцію»
Отже, предметом спору є стягнення витрат, пов`язаних з утриманням відповідача під час навчання, які ним добровільно не сплачені.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України.
Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 (надалі - Порядок №261).
Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини 1 статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (стаття 74 Закону України «Про Національну поліцію»).
Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. (пункти 3, 4 Порядку №261).
Як вбачається з п. 2.3.6 Договору №2261 та п.3.5 Договору №3548, укладених між позивачем, відповідачем та третьою особою, у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього Договору, особа зобов`язана відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
Підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи начальницького складу Національної поліції із служби протягом перших трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. (п.3.5. Договору №3358).
В пункті 2 розділу ІV Контракту №3358 встановлено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням (в т.ч. послуги прання, прасування), медичним забезпеченням, оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Пунктом 5 розділу ІV Контракту №3358 визначено, що у разі відмови особи від добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням під час навчання, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку відповідно до норм чинного законодавства.
У відповідності до пункту 7 розділу ІV Контракту №3358 дострокове припинення дії чи розірвання цього Контракту за ініціативою однієї із Сторін здійснюється відповідно до законодавства України.
З матеріалів справи вбачається, що 08.04.2019 відповідач звільнений зі служби в поліції за власним бажанням на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, судом враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно частин 1 - 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
За наведених обставин у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
За наслідками розгляду даної справи, розподіл судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 255, 257 - 263, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості - задовольнити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська