Справа № 524/804/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 р.Справа № 524/804/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Обертас Романа Юрійовича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Кривич Ж.О., вул. Першотравнева, 29/5, м. Кременчук, Полтавська, 39600, по справі № 524/804/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Обертас Романа Юрійовича , Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора роти №4 Батальйону ПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Обертаса Романа Юрійовича (надалі по тексту відповідач-1), Батальйону ПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП (надалі по тексту відповідач-2), в якому просив суд:

-постанову НК №312554 від 28.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.122 КУпАП в розмірі 510 грн визнати незаконною та скасувати;

-провадження по адміністративній справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.08.2019 року вказаний позов задоволено.

Скасовано постанову інспектора роти №4 Батальйону ПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Обертаса Романа Юрійовича серії НК №312554 від 28.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження по адміністративній справі закрито.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.08.2019 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що факт порушення позивачем п. 15.4 ПДР останнім визнано, що підтверджується поясненнями позивача, згідно яких останньому необхідно було перепаркувати автомобіль Mercedes-Benz GL450, номерний знак НОМЕР_1 .

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.01.2019 року поліцейський роти №4 Батальйону ПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Обертас Р.Ю. виніс постанову серії НК №312554 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 510 грн за ч.3 ст. 122 КУпАП. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 того ж дня о 11 год. 27 хв., керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz GL450, номерний знак НОМЕР_1 , у м. Кременчуці по вул. Чкалова, здійснив стоянку другим рядом, заблокувавши виїзд транспортного засобу Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_2 , суттєво перешкоджаючи останньому в русі, чим порушив п. 15.4 ПДР України.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваної постанови.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом оскарження в даній справі є постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що позивач, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz GL450 номерний знак НОМЕР_1 у м. Кременчуці по вул. Чкалова, здійснив стоянку другим рядом, заблокувавши виїзд транспортного засобу Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_2 , суттєво перешкоджаючи останньому в русі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийнято воно незаконно, виходячи з наступного.

Згідно постанови серія НК №312554 від 28.01.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП через те, що ОСОБА_1 того ж дня о 11 год. 27 хв., керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz GL450, номерний знак НОМЕР_1 , у м. Кременчуці по вул. Чкалова, здійснив стоянку другим рядом, заблокувавши виїзд транспортного засобу Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_2 , суттєво перешкоджаючи останньому в русі, чим порушив п. 15.4 ПДР України.

Відповідно до п. 15.4 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Перевіряючи обгрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно матеріалів справи транспортний засіб Mercedes-Benz GL450, номерний знак НОМЕР_1 здійснив стоянку другим рядом, заблокувавши виїзд транспортного засобу Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_2 .

Позивач заперечує наявність вини у вчиненні вказаного правопорушення з огляду на те, що він транспортним засобом Mercedes-Benz GL450, номерний знак НОМЕР_1 не керував, вказаний автомобіль належить його родичу, у нього були ключі від транспортного засобу Mercedes-Benz GL450, номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідачем в підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП до оскаржуваної постанови додано письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та позивача.

Згідно вказаних пояснень свідків останні пояснили, що транспортний засіб Mercedes-Benz GL450, номерний знак НОМЕР_1 здійснив стоянку другим рядом, заблокувавши виїзд транспортного засобу Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_2 .

Проте, колегія суддів письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оцінює критично, оскільки в своїх поясненнях свідки не зазначили, що підтверджують факт керування транспортним засобом Mercedes-Benz GL450, номерний знак НОМЕР_1 саме ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач в своїх поясненнях фактично визнав порушення п. 15.4 ПДР колегія суддів вважає необгрунтованими та зазначає, що пояснення позивача не свідчать про порушення ним п. 15.4 ПДР України та не підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, з огляду на таке.

Так, позивачем відповідачу було надано письмові пояснення з приводу того, що позивач 28.01.2019 року приблизно о 11 год.30 хв. по вул. Чкалова в м. Кременчук підійшов до автомобіля Mercedes-Benz GL450, номерний знак НОМЕР_1 біля якого стояли приблизно три особи жіночої статі, котрі побачили, що позивач підходить до даного автомобіля почали нецензурно лаятися, після цього позивач пішов за місцем роботи взяв ключі від вказаного автомобіля для того, щоб його перепаркувати, проте такі пояснення не містять посилання на те, що позивач особисто керував вказаним вище транспортним засобом.

Інших доказів в підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, відповідачем до оскаржуваної постанови не надано.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Mercedes-Benz GL450, номерний знак НОМЕР_1 (а.с.4) вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_4 .

Вказана обставина відповідачем під час розгляду справи з`ясована не була.

Отже, відповідачем під час розгляду справи не було з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано доказів в підтвердження обґрунтованості та правомірності прийняття постанови про притягнення позивача до відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи недоведеність відповідачем порушення позивачем п. 15.4 ПДР України колегія суддів дійшла висновку, що постанова серії НК № 312554 від 28.01.2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи незаконність оскаржуваної постанови серії НК № 312554 від 28.01.2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн, то за приписами ч.3 ст.286 КАС України справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Обертас Романа Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.08.2019 року по справі № 524/804/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва А.О. Бегунц