Справа № 1340/4472/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7659/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Пліша М.А.,

за участю секретаря судового засідання: Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року, головуючий суддя Москаль Р.М., ухвалене о 13:13 год. у м. Львові, повний текст якого складено 19.06.2019 року, у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року позивач АТ ДТЕК Західенерго звернулося в суд з позовом до Офісу великих платників податків ДФС, в якому просило визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.07.2018 № Ю- на суму 3733,25 грн.; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 11.07.2018 року, яким до платника податків застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 1 866,62 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що відповідач помилково кваліфікував виплати працівникам підприємства матеріальної допомоги у зв`язку із сімейними обставинами (одруженням) як одноразові заохочення, що відносяться до фонду оплати праці у складі інших заохочувальних та компенсаційних виплат (виплати до ювілеїв та пам`ятних дат). Позивач наполягав, що ці виплати не належать до фонду оплати праці, оскільки виплати, здійснені за заявами працівників про надання допомоги у зв`язку із одруженням є разовою матеріальною допомогою працівникам у зв`язку із сімейними обставинами в розумінні п. 3.31 Інструкції № 5 та п. 14 розділу І Переліку видів виплат, на які не нараховується єдиний внесок (затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року № 1170) та не є базою нарахування єдиного соціального внеску. З посиланням на пункт 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, позивач також зазначав, що відповідач визначив грошове зобов`язання з єдиного внеску в розмірі 406,60 грн. за квітень 2015 року у вимозі від 11.07.2018 року поза межами 1095 днів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправними та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.07.2018 року № Ю- на суму 3733,25 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 11.07.2018 року, яким застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 1 866,62 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Офіс великих платників податків ДФС оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржені рішення та вимога винесена відповідачем на підставі акта перевірки, відповідно до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримала доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник позивача заперечила проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, АТ ДТЕК Західенерго зареєстроване як юридична особа 18.04.2000 року з присвоєнням ідентифікаційного коду 23269555.

Офіс великих платників податків ДФС провів документальну планову виїзну перевірку ПАТ ДТЕК Західенерго з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, валютного за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року. За результатами цієї перевірки складено акт № 96/28-10-48-14/23269555 від 20.06.2018 року (а.с. 27-43).

В акті перевірки зазначено (стор. 242 акта перевірки), що в порушення частини першої статті 7 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування при визначенні бази нарахування єдиного внеску, яка включає основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, що визначаються відповідно до Закону України Про оплату праці підприємством занижено базу нарахування єдиного внеску відповідно до 17 класу професійного ризику виробництва у розмірі 37,06%, з січня 2016 22%, на суму виплачених допомог згідно з колективним договором працівникам до дня одруження в розмірі 9814,00 грн. Контролюючий орган зазначив, що загальна сума виплат допомог згідно колективного договору (до дня одруження) за 2015 рік становить 8436 грн., однак суми цих допомог не включались до бази нарахування єдиного внеску.

За результатами перевірки Офіс великих платників податків ДФС дійшов висновку про порушення АТ ДТЕК Західенерго пп.1 п. 2 статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 2464-VІ від 08.07.2010 із змінами та доповненнями, а саме порушено порядок нарахування єдиного внеску за період з квітня 2015 року по січень 2016 року, що призвело до заниження нарахування єдиного внеску в сумі 3733,25 грн.

АТ ДТЕК Західенерго отримало акт перевірки № 96/28-10-48-14/23269555 від 20.06.2018 року, ознайомилося з його змістом та надіслало контролюючому органу заперечення. На спростування висновків акта перевірки платник податків вказав, що контролюючим органом невірно кваліфіковано виплати працівникам, здійснені АТ ДТЕК Західенерго до дня одруження та помилковість віднесення таких до виплат, передбачених п. 2.3.2 п. 2.3 розділу ІІ Інструкції № 5 (одноразових заохочень працівників до ювілейних та пам`ятних дат). Платник податків ствердив, що здійснені АТ ДТЕК Західенерго виплати на одруження є разовою матеріальною допомогою працівникам у зв`язку з сімейними обставинами у розумінні п. 3.31 Інструкції № 5, такі мали разовий характер та не були пов`язаними з трудовими функціями працівників (а.с. 44-51).

Контролюючий орган за результатами розгляду заперечення АТ ДТЕК Західенерго щодо цього порушення вважав висновки акта перевірки № 96/28-10-48-14/23269555 від 20.06.2018 року правильними, а заперечення по цих порушеннях необґрунтованим (а.с. 52-55).

На підставі таких висновків акта перевірки Офіс великих платників податків ДФС прийняв:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.07.2018 року № Ю- на суму 3733,25 грн. (а.с. 59);

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 11.07.2018 року, яким до платника податків застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 1866,62 грн. (а.с. 60).

Позивач оскаржив ці рішення в адміністративному порядку, подав 24.07.2018 року до ДФС України скаргу № 55/760 (а.с.64-75). В скарзі платник податків покликався на норму п. 2.5 розділу 2.3 Додатку 3.14 до Колективного договору, яким передбачено виплату матеріальної допомоги молодому подружжю, що вперше взяли шлюб. Вказавши, що така матеріальна допомога носила разовий характер та відноситься до виплат, передбачених п. 3.31 Інструкції № 5 та п. 14 розділу І Переліку видів виплат, на які не нараховується єдиний внесок, затвердженого Постановою КМ України від 22.12.2010 року № 1170 та не є базою нарахування єдиного соціального внеску.

ДФС України за результатами розгляду цієї скарги прийняла рішення про результати розгляду скарги №27760/6/99-99-11-02-02-25 від 29.08.2018 року, відповідно до якого ДФС вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.07.2018 року №Ю-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 11.07.2018 року вирішила залишити без змін, а скаргу в частині оскарження цих виконавчих документів без задоволення (а.с. 78-79).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що вимога про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску не відповідають критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, оскільки прийняті на підставі необґрунтованих висновків про заниження бази нарахування єдиного внеску.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 2464-VI від 08.07.2010 року (далі Закон № 2464-VI).

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI передбачено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування це - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Базою нарахування єдиного внеску згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VI для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до положень статті 1 Закону України Про оплату праці від 24.03.1995 № 108/95-ВР (далі Закон № 108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вираженні, яку за трудовим договором власник або вповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Структура заробітної плати визначається статтею 2 Закон № 108/95-ВР, а це:

- основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

- додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Інструкція зі статистики заробітної плати, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5 (далі Інструкція) визначає, що для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці.

Відповідно до пункту 1.3 розділу 1 Інструкції до фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: - фонду основної заробітної плати; - фонду додаткової заробітної плати; - інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Згідно із пунктом 3.31 розділу 3 Інструкції № 5 до таких виплат належить матеріальна допомога разового характеру, що надається підприємством окремим працівникам у зв`язку із сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання.

На підставі частиною 7 статті 7 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1170 від 22.12.2010 року, якою затвердив Перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Перелік № 1170).

Розділом І цього Переліку визначено виплати, які здійснюються у грошовій формі, в пункті 14 розділу І Переліку № 1170 зазначено матеріальну допомога разового характеру, що надається окремим працівникам у зв`язку із сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання.

Матеріалами справи підтверджується, що АТ ДТЕК Західенерго є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В акті перевірки податкові ревізори вказали, що ними виявлено порушення АТ ДТЕК Західенерго статті 7 Закону № 2464-VI в частині заниження бази нарахування єдиного внеску на суми виплачених допомог згідно колективного договору до одруження працівникам в розмірі 9 814 грн., які визнані відповідачем як інші заохочувальні та компенсаційні виплати, а саме одноразові заохочення, не пов`язані з конкретними результатами праці (до ювілейних та пам`ятних дат). Поряд з тим підприємство наполягає, що виплати, здійснені АТ ДТЕК Західенерго у зв`язку з одруженням належить відносити до виплат, передбачених п. 3.31 Інструкції № 5 та пункту 14 розділу І Переліку № 1170, а саме матеріальної допомоги разового характеру, що надається підприємством окремим працівникам у зв`язку з сімейними обставинами. Отже, для прийняття рішення у цій справі слід встановити правову природу одноразових виплат працівникам АТ ДТЕК Західенерго на загальну суму 9814 грн., а саме: чи ці виплати належать до заохочень працівників до ювілейних та пам`ятних дат, чи до одноразової допомоги у зв`язку з сімейними обставинами.

Базою нарахування єдиного внеску для підприємств, установ та організацій, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України Про оплату праці. Віднесення видів виплат, що відносяться до основної, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, при нарахування єдиного внеску регламентується Інструкцією № 5. Перелік видів виплат, на які не нараховується єдиний внесок, визначено Переліком № 1170. Так, відповідно до підпункту 14 цього Переліку матеріальна допомога разового характеру, що надається окремим працівникам у зв`язку із сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання не є базою нарахування єдиного внеску.

Додатком 3.14 до Колективного договору ПАТ ДТЕК Західенерго визначено, що з метою встановлення єдиного підходу у наданні у Товаристві соціально-побутових пільг і гарантій затверджено та введено Положення про надання соціально-побутових пільг і гарантій працівникам ПАТ ДТЕК Західенерго та непрацюючим пенсіонерам, що знаходяться на обліку в Товаристві. Розділом 2 цього Положення визначено соціальні виплати, які надаються працівникам Товариства.

Пунктом 2.5 розділу 2 Положення визначено, що молодому подружжю, що вперше взяли шлюб, надається матеріальна допомога у розмірі двох прожиткових мінімумів на одну працездатну особу. У разі, якщо молодята є працівниками Товариства, допомога надається кожному з них.

Разом з тим, пунктом 2.1 цього розділу Положення визначено, що з нагоди ювілейних дат та з метою відзначення багаторічної і бездоганної роботи працівникам Товариства надається одноразове грошове заохочення в залежності від безперервного стажу роботи в електроенергетичній галузі згідно з таблицею. Ювілейними датами для всіх працівників вважаються 50 років, для чоловіків 60 років, для жінок дата досягнення права на пенсію за віком згідно зі статтею 60 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Пунктом 2.2 Положення визначено, що з нагоди відзначення 25-річчя безперервної роботи в Товаристві з урахуванням стажу роботи в ВЕО Львівенерго працівникам надається одноразове грошове заохочення в розмірі окладу станом на дату настання події.

Сімейний кодекс України визначає, що державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства (стаття 27). Серед зобов`язань наречених у разі відмови від вступу в шлюб визначено, що особа, яка відмовилася від шлюбу, зобов`язана відшкодувати другій стороні затрати, що були нею понесені у зв`язку з приготуванням до реєстрації шлюбу та весілля (стаття 31). Отже, одруження є офіційним визнанням державою факту створення сім`ї, при цьому на рівні закону визнається, що приготування до реєстрації шлюбу та весілля може призводити до істотних витрат.

Отже, одруження є подією, пов`язаною із офіційним визнанням державою створення сім`ї, що зазвичай відбувається в урочистій атмосфері та святкується. Проведення весілля та організація побуту новоутвореної сім`ї зазвичай передбачає істотні затрати матеріального характеру. Ця матеріальна допомога має разовий характер та пов`язана з конкретною подією - укладенням шлюбу.

Отже, одруження за своєю правовою природою по суті є визнанням державою факту створення сім`ї, а не ювілеєм чи пам`ятною подією. Підприємство в колективному договорі визначило перелік пам`ятних дат/ювілеї, що є підставою для виплати працівнику заохочення.

Виплата допомоги у зв`язку із одруженням пов`язана із сімейними обставинами (їх виникненням) та не має характеру заохочення, пов`язаного з певною ювілейною/пам`ятною датою.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що підприємство вірно визначило, що виплачені в квітні, липні, серпні, листопаді, грудні 2015 та січні 2016 разові виплати працівникам у зв`язку з одруженням на загальну суму 9 814 грн. є матеріальною допомогою разового характеру, що надається окремим працівникам у зв`язку із сімейними обставинами, а тому контролюючий орган помилково трактує ці виплати як такі, що відноситися до бази нарахування єдиного внеску.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду попередньої інстанції про протиправність оскаржених вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року у справі №1340/4472/18 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
М. А. Пліш

Повний текст постанови складено 20.09.2019 року.