Справа № 308/4509/19
Суддя: Данко В. Й.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/4509/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Данко В.Й.,

за участю секретаря судового засідання - Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді у порядку спрощеного позовного адміністративну справу за позовною заявою адвоката Якуб Вікторії Василівни, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, про скасування постанови у справі про порушення митних правил №1730/30500/19 від 10.04.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Якуб В.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил №1730/30500/19 від 10.04.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.04.2019 року відповідачем було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 1730/30500/19 відповідно до змісту якої ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності, відповідно до ч.3.ст.470 Митного кодексу України, та накладено стягнення у вигляді штрафи в розмірі 8500,00 грн.

Дану постанову мотивовано тим, що 17.01.2017 року, ОСОБА_1 в Україну ввезено автомобіль «OPEL OMEGA» VIN-код НОМЕР_1 , р.н.з. Польщі НОМЕР_3 з метою транзиту. Як громадянин України ОСОБА_1 повинен був вивезти вказаний автомобіль за межі митної території України, протягом десяти діб і в разі переміщення в зоні дії однієї митниці - 5 діб. Тобто датами вивозу вказаного транспортного засобу відповідно є 22.01.2017 р. та могло бути 27.01.2017 р. Отже ОСОБА_1 перевищив граничний термін транзиту більше ніж на 10 діб.

Вважає вказану постанову винесену без повного та належного дослідження всіх обставин справи, незаконною, і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що в період між січнем 2017 року - березнем 2019 року ОСОБА_1 неодноразово здійснював перетин кордону , а саме 12.11.2017 року, 25.12.2017 року, 17.01.2018 року, 25.02.2018 року. Отже проходив митний контроль, під час проходження його ним на питання представників митниці заявлялося про неможливість вивезення транспортного засобу «OPEL OMEGA» VIN-код НОМЕР_1 , однак ні протоколу про вчинення правопорушення ні будь якого іншого процесуального документу представниками митниці не складалося та не було запропоновано позивачу подати заяву про неможливість вивезення транспортного засобу. Зазначене вказує на те, що про скоєння правопорушення ОСОБА_1 Закарпатській митниці було відомо в межах строків накладення адміністративного стягнення, однак не зважаючи на можливість зафіксувати порушення митних правил в межах вказаних строків, протокол про порушення митних правил, складено тільки 28.03.2019 року, а саму постанову винесено 10.04.2019 року - більше ніж через 2 роки після скоєння правопорушення.

На підставі вищенаведеного просить суд постанову в справі про порушення митних правил за № 1730/30500/19 від 10.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати, а провадження у справі про порушення митних правил закрити у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

22.05.2019 року відповідач - представник Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України - Джуган М.Б. через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву. У відзиві зазначив, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають у зв`язку із правомірністю винесеної постанови та безпідставністю адміністративного позову. Мотивує тим, що у своєму поясненні від 23.01.2019 року гр. ОСОБА_1 , підтвердив факт ввезення та не вивезення зазначеного транспортного засобу за межі території України у встановлені строки через те, що передав автомобіль марки «OPEL OMEGA» кузов номер: НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_3 , ключі та документи на нього своєму брату - ОСОБА_2 . До митниці із заявою про неможливість вивезення автомобіля не звертався. Жодних документів, які б свідчили про наявність обставин непереборної сили, аварії, протиправних дій третіх осіб, відмови в митному оформленні та у складанні протоколу порушення митних правил Закарпатській митниці ДФС не надав. Дії позивача щодо невивезення автомобіля з території України, без надання митниці будь - яких підтверджуючих документів про неможливість його вивезення, почались з невиконання обов`язку дотримання строків транзиту та продовжувались безперервно, шляхом невиконання цього обов`язку.

Станом 23.01.2019 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значився. Крім цього, позивачем до цього часу не виконано обов`язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, або поміщення у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи оформлення для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Закарпатською митницею ДФС дане правопорушення виявлене 23.01.2019 року. При цьому, постанова у справі про порушення митних правил №1730/30500/19 від 28.03.19 винесена в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС 10.04.2019 року, тобто в межах шестимісячного строку з дня виявлення триваючого правопорушення. Вказує, що таким чином, оскаржуваною постановою в справі про порушення митних правил позивача на підставі та в порядку, що встановлені законом було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

06.06.2019 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої просить суд скасувати постанову в справі про порушення митних правил за № 1730/30500/19 від 10.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з 1) закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності та : 2) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення чиї них правил: 3) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляд; 4) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд адміністративної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася. Однак від її представника - адвоката Якуб В.В. надійшла до суду заява, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив провести розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача в останнє судове засідання не з`явився. У попередньому судовому засіданні проти вказаного позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні у зв`язку із правомірністю винесеної постанови та безпідставністю адміністративного позову. Представник відповідача також надав суду заяву, в якій просив провести розгляд за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, та долучені до них документи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухар А.В. в справі про порушення митних правил № 1730/30500/19 від 10.04.2019 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 8 500,00 грн.

Вказаною постановою встановлено, що 23.01.2019 року в ході проведення аналітично - перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Департаменту митної справи ДФС України, а також під час отримання пояснення від громадянина України ОСОБА_1 встановлено, що 17.01.2017 року о 16 годині 43 хвилини через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, громадянин України ОСОБА_1 , ввіз на митну територію України автомобіль марки «OPEL OMEGA» кузов номер: НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_3 , в митному режимі «транзит».

Станом на 23.01.2019 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значився.

У своєму поясненні від 23.01.2019 року гр. ОСОБА_1 , підтвердив факт ввезення та невивезення зазначеного транспортного засобу за межі території України у встановлені строки через те, що передав автомобіль марки «OPEL OMEGA» кузов номер: НОМЕР_4 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_3 , ключі та документи на нього своєму брату - ОСОБА_2 . До митниці із заявою про неможливість вивезення автомобіля не звертався.

Жодних документів, які б свідчили про наявність обставин непереборної сили, аварії, протиправних дій третіх осіб, відмови в митному оформленні та у складанні протоколу порушення митних правил Закарпатській митниці ДФС не надав.

Закарпатською митницею ДФС дане правопорушення виявлене 23.01.2019 року, під час отримання пояснення від гр. ОСОБА_1 , а протокол про порушення митних правил № 1730/30500/19 відносно гр. ОСОБА_1 , запроваджено 28.03.2019 року. Відповідно, на час розгляду даної справи не закінчився строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил передбачений ст. 467 МК України.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 перевищив більше ніж на десять діб. встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк транзиту транспортного засобу, що перебував під митним контролем, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.З ст.470 Митного кодексу України.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернулася із даним позовом до суду.

Щодо твердження позивача про те, що постанова Закарпатської митниці ДФС є протиправною, оскільки винесена поза межами строків, передбачених ст. 467 МК України, а правопорушення не є триваючим, суд констатує наступне.

Згідно п. 28. ст. 4 Митного кодексу України митні правила - встановлений Митним кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів Митним кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України законодавцем розкрито поняття порушення митних правил і визначено, що це є адміністративне правопорушення, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ст.494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за встановленою формою.

Згідно диспозиції ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів - від одного підрозділу цього органу до іншого), митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб. а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів створює об`єктивну сторону правопорушення, що передбачене ч. З ст. 470 МК України. Тобто правопорушення за яке позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, є правопорушенням з формальним складом. Суб`єктивна сторона в даному випадку характеризується тим, що для кваліфікації дій за ч.3 ст. 470 МК України не має значення мотив і мета їх вчинення, а також чи настали від цього шкідливі наслідки.

Статтею 467 МК України передбачені строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил.

Загальний строк накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил становить шість місяців з дня вчинення правопорушення.

При цьому у разі розгляду органами доходів і зборів або судами справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу, стягнення накладається не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Оскільки у Митному кодексі України та Кодексі України про адміністративні правопорушення немає визначення поняття "триваючого правопорушення", листами Міністерства юстиції України від 01.12.2003 N 22-34-1465, від 17.07.2007 N 22-14-493 надані роз`яснення.

Так, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його неповністю або неналежним чином.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів.

Враховуючи те, що ст. 467 МК України не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише констатує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст. 469, 477 - 485 МК України, обґрунтованим є накладення стягнення за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, за наявності підстав віднесення його до категорії триваючих (наприклад, при втраті товарів, недоставлених до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк, тощо) не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення (лист Міністерства доходів і зборів від 30.08.2013 р. N 16666/7/99-99-24-03- 09-17).

З огляду на вище викладене та те, що гр. ОСОБА_1 не виконано обов`язок доставити товари у митний орган призначення, дане правопорушення є триваючим, а адміністративне стягнення за вчинене правопорушення може бути накладене не пізніше шести місяців з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та встановлено судом, позивач 17.01.2017 року ввіз транспортний засіб на митну територію України в режимі транзиту через митний пост «Ужгород» року, однак обов`язку щодо вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території у строк, визначений ст. 95 МК України, не виконав.

Про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, відповідачу стало відомо 23.01.2019 року. Тобто, датою виявлення порушення слід вважати 23.01.2019 року та із цього часу орган доходів і зборів мав шість місяців для вирішення питання щодо накладення на позивача відповідного адміністративного стягнення.

Отже, не вивезення гр. ОСОБА_1 транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території, протягом десятиденного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку, а відтак, виявивши вказане порушення 23.01.2019 року та приймаючи 10.04.2019 року постанову, адміністративне стягнення за порушення митних правил накладене відповідачем в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України, а саме не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 року у справі № 369/11924/16-а.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу положень ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням вищенаведених норм законодавства та фактичних обставин справи, беручи до уваги, що доказів, які мали б спростувати факт наявності порушення митних правил та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем та його представником у межах розгляду даної справи надано не було, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а позовна заява без задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 76, 77, 241-246, 255, 271, 272, 286 КАС України, ст. ст. 4, 90, 93, 95, 102, 381, 366, 381, ч. 3 ст. 470, ст. 495 МК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Якуб Вікторії Василівни, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, про скасування постанови у справі про порушення митних правил №1730/30500/19 від 10.04.2019 року - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко