Справа № 200/8887/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 р. Справа№200/8887/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Добропільської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

Башинська ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Добропільської районної державної адміністрації в якій просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення щодо відмови у призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, а тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 30.05.2019, викладене у листі від 02.07.2019 № Б-9-5.1-6.2;

- зобов`язати призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, а тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 30.05.2019.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 має право на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. З жовтня 2014 року по жовтень 2016 року позивач отримувала таку допомогу в Управлінні праці та соціального захисту населення в Криничанському районі Дніпропетровської області, після чого, у зв`язку зі звільненням, виплата позивачу допомоги припинилась.

Згідно п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Після працевлаштування 30.05.2019 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення вказаної допомоги на її сім`ю, одн ак допомога була призначена лише на дочку позивача, про що остання дізналась після повторного звернення із заявою від 21.06.2019 з листа відповідача від 02.07.2019 № Б-9-5.1-6.2.

Так, за викладеними у листі твердженнями відповідача позивачу відмовлено у призначенні допомоги через те, що згідно з п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505, особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається.

Відмову у призначенні допомоги позивач вважає неправомірною, оскільки вказаний порядок не передбачає заборони на призначення допомоги після працевлаштування та звернення із новою заявою про призначення допомоги.

До суду сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

В отриманому від відповідача відзиві зазначено, що згідно п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505 Управлінням праці та соціального захисту населення в Криничанському районі Дніпропетровської області припинена виплата допомоги позивачу.

21.06.2019 позивач звернулась із заявою за невстановленою формою, у заяві не було вказано необхідних реквізитів, через що їй надано лист-роз`яснення від 02.07.2019.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.07.2019 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Ухвалою від 29.08.2019 справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 16.09.2019,

Через неявку сторін до судового засідання, призначеного на 16.09.2019 на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у с. Спартак Ясинуватського р-ну Донецької АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 . Позивач перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа в Управлінні праці та соціального захисту населення в Криничанському районі Дніпропетровської області, про що їй видано відповідну довідку від 15.10.2014 № . В подальшому позивач взята на облік як внутрішньо переміщена особа в Управлінні соціального захисту населення Добропільської районної державної адміністрації, про що їй видано відповідну довідку від 21.11.2016 № 1449-1615. Фактичне місце проживання позивача: АДРЕСА_2 .

30.05.2019 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на неї та її дочку, ОСОБА_3 . У заяві вказано про додання до неї копії довідки з місця роботи, що не заперечується відповідачем.

Рішенням відповідача від 13.06.2019 призначено допомогу з 30.05.2019 на дочку позивача ОСОБА_3 та зазначено, що позивач до розрахунку допомоги не включена на підставі постанови КМУ від 31.03.2015 № 212 (цієї постановою включено, у тому числі абз. 10 до п. 3 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 505).

25.06.2019 відповідачем отримано заяву позивача від 21.06.2019, де вона знов просила призначити їй допомогу. У додатках до заяви також зазначено довідку з місця роботи.

Як вбачається з довідки з місяця роботи від 20.06.2019 № 10/749 та трудової книжки позивача, з 03.04.2017 позивач працює у ПАО «ДТЕК Добропільська ЦОФ».

У листі відповідача від 02.07.2019 № Б-9-5.1-6.2 позивача повідомлено, що в Управлінні праці та соціального захисту населення в Криничанському районі Дніпропетровської області їй призначалась допомога з 21.10.2014 по 20.12.2014 в розмірі 1326 грн., з 21.12.2014 по 20.02.2015 1105 грн., з 21.02.2015 по 20.04.2015 884 грн., з 05.05.2015 по 23.10.2015 - 884 грн., з 26.10.2015 по 23.04.2016 884 грн., з 26.04.2016 по 24.10.2016 884 грн. Вказано, що з 21.02.2015 позивач втратила право на призначення допомоги та її виплату було припинено відповідно до п. 7 постанови КМУ від 01.10.2014 № 505. Зазначено, що відповідно до абз. 10 п. 3 постанови особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність. Відтак, виплату допомоги призначено лише на дочку позивача.

З копії рішення Управлінням праці та соціального захисту населення в Криничанському районі Дніпропетровської області від 08.12.2014, наданої суду відповідачем вбачається, що з 21.02.2015 (дата пізнішою ніж дата рішення) виплата допомоги позивачу не здійснюється, допомога виплачується лише дочці. У рішенні не зазначено підстави припинення позивачу виплати, однак позивачем не спростовуються та не заперечується твердження відповідача про те, ще таке припинення відбулось на підставі п. 7 постанови КМУ від 01.10.2014 № 505. Правомірність припинення виплати позивачу виплати допомоги з 21.02.2015 позивачем не оскаржується. При цьому, з трудової книжки позивача вбачається, що 26.07.2013 її звільнено за власним бажанням, у певні періоди з 30.01.2014 по 04.02.2015 їй виплачувалась допомога по безробіттю, позивач не працювала. З 04.02.2015 виплата допомоги по безробіттю припинена. З 19.06.2015 позивач прийнята на роботу.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до п. 1 постанови КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505 внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг установлена щомісячна адресна допомога.

Вказаною постановою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі Порядок № 505).

Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) (п. 1 Порядку № 505).

Відповідно до пункту 2 цього Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до абз.абз. 1, 8, 9 п. 3 Порядку № 505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї.

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Згідно з абз. 10 п. 3 Порядку № 505 особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Відповідно до п. 5 Порядку № 505 для отримання грошової допомоги (зокрема в разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу подання заяви та адреси, за якою подається заява, уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку. У заяві зазначаються певні відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги, зокрема місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює. До заяви додається, зокрема копія довідки з місця роботи або копія іншого документа, що посвідчує зайнятість (для працездатних осіб).

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що Порядком № 505 передбачено особи, як внутрішньо переміщеної особи яка перебуває на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення отримати допомогу на себе та членів сім`ї, з дня звернення з заявою за її призначенням.

Згідно з п. 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Грошова допомога не призначається на члена сім`ї: який перебуває на повному державному утриманні в будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, психоневрологічному інтернаті, будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, спеціальному будинку-інтернаті системи соціального захисту населення; який перебуває на повному державному утриманні в школі-інтернаті, закладі спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю; який відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Суд зазначає, що цим пунктом встановлений вичерпний перелік підстав для відмови у її призначенні, серед яких відсутня така підстава, як звернення особи за призначенням грошової допомоги після припинення її виплати даній особі відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Відповідно до п. 7 Порядку № 505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

У разі звільнення та подальшого непрацевлаштування працездатного члена сім`ї грошова допомога на цього члена сім`ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення, - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Згідно з п. 12 цього Порядку виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом чотирьох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги; у разі смерті внутрішньо переміщеної особи.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Відповідач відмовляючи у призначенні допомоги, виходив з такого тлумачення абз. 10 п. 3 Порядку № 505, що особа, якій виплату грошової допомоги припинено відповідно до пункту 7, назавжди втрачає право на отримання такої допомоги.

У той же час, суд із даним твердженням позивача не погоджується, оскільки з системного аналізу положень Порядку № 505 вбачається, що абз. 10 п. 3 пунктом визначена заборона у призначенні допомоги саме працездатній особі, яка після звільнення не була працевлаштована.

До внесення змін до цього абзацу постановою КМУ від 13 вересня 2017 р. № 689 вказаний абзац мав наступну редакцію: «Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається».

Після внесених цією постановою змін та набуття ними чинності з 16.09.2017 з абз. 10 п. 3 Порядку № 505 виключено словосполучення «наступний строк». Логічним є висновок, що внесення цих змін спрямовано на усунення двоякого тлумачення цієї норми, якою раніше фактично не допускалось повторне призначення допомоги особам на наступний строк після припинення, також у разі якщо вони працевлаштувались.

Отже, допомога не призначається тільки тим особам, які продовжують бути не працевлаштованими після припиненням ним виплати з підстав, визначених п. 7 Порядку № 505. У разі ж якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5-7, 12 Порядку № 505, то така особа набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Оскільки на момент звернення до відповідача з заявою від 30.05.2019 позивач була працевлаштована, суд дійшов висновку про протиправність невключення її до розрахунку допомоги, призначеної на її сім`ю рішенням від 13.06.2019.

Посилання відповідача на те, що позивач звернулась до нього із заявою не встановленої форми суд до уваги не приймає, оскільки такі підстави для відмови у призначенні допомоги не викладались ним ані при прийнятті рішення від 13.06.2019, ані у листі від 02.07.2019 № Б-9-5.1-6.2. При цьому, при зверненні позивача із заявою від 30.05.2019 відповідач призначив допомогу її дитині, отже її форма була задовільною для призначення такої допомоги.

Позивач просила суд визнати протиправним та скасувати рішення щодо відмови у призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, а тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 30.05.2019, викладене у листі від 02.07.2019 № Б-9-5.1-6.2.

При цьому суд зазначає, що лист від 02.07.2019 № Б-9-5.1-6.2 не є рішенням, а лише містить інформацію про те, що відповідачем призначено допомогу лише дочці позивача, а не їй, та підстави не призначення позивачу допомоги. Водночас, безпосередній вплив на права позивача має рішення від 13.06.2019, оскільки саме ним відмовлено позивачу в призначенні адресної допомоги.

Враховуючи наведене та з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України суд дійшов висновку про наявність підстав вийти за межі позовних вимог та для ефективного захисту прав позивача визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 13.06.2019 в частині не призначення позивачу адресної допомоги у складі допомоги на її сім`ю.

Таким чином, враховуючи незаконність визначених відповідачем підстав відмови позивачу у призначенні допомоги, беручи до уваги те, що управління соціального захисту населення при розгляді заяви позивача від 30.05.2019 мало лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки та мало прийняте передбачене законом рішення, суд дійшов висновку, що в даному випадку відповідач не наділений дискреційними повноваженням.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 6 березня 2019 року у справі № 1640/2594/18).

Відтак, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачу щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 30.05.2019.

Отже, наданий позивачем позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на таке, суд вважає за можливе покласти на відповідача витрати, пов`язані із розглядом цієї справи, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, а отже сплачений позивачем судовий збір у сумі 768,40 грн. при зверненні до суду підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

З огляду на викладене вище, на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505 та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Добропільської районної державної адміністрації (85000, Донецька обл., місто Добропілля, вулиця Першотравнева, будинок 83, код ЄДРОПУ 25953563) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Добропільської районної державної адміністрації в частині непризначення ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 30.05.2019.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Добропільської районної державної адміністрації призначити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 30.05.2019.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Добропільської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.С. Михайлик