Справа № 280/3316/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 вересня 2019 року Справа № 280/3316/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецстройтехнологія" (69032, м.Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 57, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 166, код 39396146),

до Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ, пл. Львівська, буд.8, )

про визнання протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецстройтехнологія" (далі - позивач або TOB «Донецкстройтехнология») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач 1 або ГУ ДФС у Запорізькій області), до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 2або ДФС України), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №994968/33161418 від 20.11.2018; №994964/33161418 від 20.11.2018; №1022640/33161418 від 12.12.2018; №1038589/33161418 від 28.12.2018; №1038587/33161418 від 28.12.2018; №1038584/33161418 від 28.12.2018; №1038580/33161418 від 28.12.2018; №1038576/33161418 від 28.12.2018; №993668/33161418 від 19.11.2018; №1018628/33161418 від 10.12.2018.

зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №7 від 30.10.2018, №4 від 09.10.2018, №14 від 09.11.2018, №17 від 30.11.2018, №18 від 30.11.2018, №20 від 30.11.2018, №21 від 30.11.2018, №23 від 30.11.2018, №1 від 12.10.2018, №13 від 23.11.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішеннями комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було відмовлено у реєстрації податкових накладних №7 від 30.10.2018, №4 від 09.10.2018, №14 від 09.11.2018, №17 від 30.11.2018, №18 від 30.11.2018, №20 від 30.11.2018, №21 від 30.11.2018, №23 від 30.11.2018, №1 від 12.10.2018, №13 від 23.11.2018. Вказує, що у позивача наявні усі первинні документи, що засвідчують факт реального виконання TOB «Донецкстройтехнология» та його контрагентами господарських зобов`язань. Документи за формою, змістом та походженням відповідають вимогам ст. 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 N 88. Всі первинні документи, оформлені з додержанням вимог цивільного законодавства, не мають дефекту форми, змісту або походження. TOB «Донецкстройтехнология» має всі необхідні дозволи та ліцензії для здійснення своєї господарської діяльності, а також технічні засоби для її виконання. Комісія ГУ ДФС України в Запорізькій області в порушення п. 21 Порядку 117, відмовляючи у реєстрації податкових накладних, не спростувала встановленої ст.204 ЦК України презумпції правомірності вчинених підприємствами правочинів. Позивач вважає, що органи ДФС не досліджували фактичні обставини щодо змісту та умов угоди, зобов`язань сторін за договором та порядку оплати вартості робіт. Таким чином, зазначає позивач, в порушення діючих норм податкового законодавства України відповідачем 1 протиправно не зареєстровано податкові накладні, що у свою чергу, негативно впливає та шкодить провадженню господарської діяльності позивача.

Ухвалою судді від 15.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судовому засіданні 14.08.2019.

05.08.2019 від представника відповідачів до суду надійшов відзив на адміністративний позов (вх.№32374), в якому зазначив, що реєстрація податкових накладних, виписаних TOB «Донецкстройтехнология», були зупинені відповідно до п.201.16. ст. 201 Податкового кодексу України, яким встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Вказує, Комісія ГУ ДФС у Запорізькій області приймала рішення про відмову у реєстрації податкової накладної тільки на підставі тих документів, які були надані Комісії на розгляд. Зазначає, що протоколом Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області від 07.05.2018 № 30 TOB «Донецстройтехнологія» відповідно до п.п. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 (зі змінами та доповненнями) було включено до реєстру ризикових платників за критерієм: «платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим)». Проте, 10.05.2019 року Комісією ГУ ДФС було прийнято протокольне рішення про виключення із бази ризикових платників - підприємство TOB «ДОНЕЦЬКСТРОЙТЕХНОЛОГІЯ, про що свідчить витяг з протоколу № 87 від 10.05.2019. Вказує, що у Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області були законні підстави для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, рішення Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області є таким, що не можу бути скасовані, в тому числі були прийняті виключно в межах діючого законодавства, а тому є правомірним. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14.08.2019 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідачів про проведення розгляду справи з викликом сторін.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого ст. 258 КАС України.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною 5 статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що TOB «Донецкстройтехнология» () зареєстроване як юридична особа у встановленому законом порядку, про що в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи міститься запис № 1 000611, дата запису 21.08.2004 року.

Судом встановлено, що 26.10.2018 між TOB «Донецкстройтехнология» (Виконавець) та TOB «Полісся Зернопродукт» (Замовник) укладено договір №261018 на виконання робіт, згідно якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати своїми силами, на свій ризик роботи по монтажу, ремонту та обслуговуванню будівель, споруд, обладнання та механізмів на території Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботи в порядку та обсязі, передбачених Договором.

На виконання умов договору № 261018 від 26.10.2018 позивач виконав роботи з монтажу, ремонту та обслуговування будівель, споруд, обладнання та механізмів на загальну суму 85000,00 фн, вт.ч. ПДВ 14166,67 грн.

Виконання робіт документально оформлене актом виконаних робіт за листопад 2018. Оплата товару підтверджується платіжним дорученням №413 від 30.10.2018.

За результатами господарської операції з виконання робіт на користь ТОВ «Полісся Зернопродукт» на загальну суму 85000,00 грн, в тому числі ПДВ - 14166,67 грн., відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПК України 30.10.2018 позивачем було складено податкову накладну №7, яку направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наслідками обробки податкової накладної №7 від 30.10.2018, контролюючий орган надіслав позивачеві квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до якої податкову накладну прийнято, але її реєстрацію зупинено з посиланням на пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Також даною квитанцією запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

З огляду на зазначене позивачем 19.11.2018 було направлено на адресу ДФС пояснення (повідомлення) №3 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої зупинено. У складі повідомлення було надано копію платіжного доручення №51 від 09.10.2018, яке підтверджує оплату наданих послуг та реальність здійснення господарської операції.

Однак рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №994968/3316141 від 20.11.2018 року позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №7 від 30.10.2018 року.

Не погоджуючись з рішенням Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області № 994968/33161418 від 20.11.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №7 від 30.10|2018, позивач 29.11.2018, 21.12.2018, 26.12.2018 подавав скарги до ДФС України на зазначене рішення, надавши копії платіжного доручення №413 від 30.10.2018, копію договору №261018 від 26.10.2018 та додаткові пояснення щодо обставин здійснення господарської операції, результати якої відображені в податковій накладній, реєстрація якої зупинена.

Проте, як зазначив позивач у позовній заяві, відповіді на скаргу від Комісії ДФС з питань розгляду скарг, станом на дату подання позову, надано не було.

22.05.2018 між TOB «Донецкстройтехнология» (Орендодавець) та TOB «Бізнес Інвест груп» (Орендар) укладено договір оренди рухомого складу №220518, згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове користування залізничні вагони.

На виконання умов договору № 220518 від 26.10.2018 позивач 30.09.2018 надав в оренду залізничний рухомий склад на загальну суму 102600,00 грн, в т.ч. ПДВ 1710,0,00 грн.

Виконання робіт документально оформлене актом надання послуг №9 від 30.09.2018. Оплата товару підтверджується платіжним дорученням №51 від 09.10.2018.

За результатами господарської операції з оренди майна TOB «Бізнес Інвест Груп» на загальну суму 102600,00 грн., в тому числі ПДВ - 17100,00 грн., відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПК України 09.10.2018 позивачем було складено податкову накладну №4, яку направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наслідками обробки податкової накладної №4 від 09.10.2018, контролюючий орган надіслав позивачеві квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до якої податкову накладну прийнято, але її реєстрацію зупинено з посиланням на пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Також даною квитанцією запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

З огляду на зазначене позивачем 19.11.2018 було направлено на адресу ДФС пояснення (повідомлення) №2 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої зупинено. У складі повідомлення було надано копію платіжного доручення №413 від 30.10.2018, яке підтверджує оплату наданих послуг та реальність здійснення господарської операції.

Однак рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №994964/33161418 від 20.11.2018 року позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №4 від 09.10.2018 року.

Не погоджуючись з рішенням Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області №994964/33161418 від 20.11.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 09.10.2018, позивач 26.11.2018 подав скаргу до ДФС України на зазначене рішення, надавши копію договору №220518 від 22.05.2018 та додаткові пояснення щодо обставин здійснення господарської операції, результати якої відображені в податковій накладній, реєстрація якої зупинена.

Комісією ДФС з питань розгляду скарг 06.12.2018 прийнято рішення №48848/33161418/2 яким скаргу позивача залишено без задоволення, рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної від 09.10.2018 №4 - без змін.

На виконання умов договору № 220518 від 26.10.2018 позивач 30.09.2018 надав в оренду залізничний рухомий склад на загальну суму 139500,00 грн, в т.ч. ПДВ 23250,00 грн.

Виконання робіт документально оформлене актом надання послуг №10 від 31.10.2018. Оплата товару підтверджується платіжним дорученням №63 від 09.11.2018.

За результатами господарської операції з оренди майна TOB «Бізнес Інвест Груп» на загальну суму 139500,00 грн., в тому числі ПДВ - 23250,00 грн., відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПК України 09.11.2018 позивачем було складено податкову накладну №14, яку направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наслідками обробки податкової накладної №14 від 09.11.2018, контролюючий орган надіслав позивачеві квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до якої податкову накладну прийнято, але її реєстрацію зупинено з посиланням на пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Також даною квитанцією запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

З огляду на зазначене позивачем 10.12.2018 було направлено на адресу ДФС пояснення (повідомлення) №5 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої зупинено. У складі повідомлення було надано копію акту №10 від 31.10.2018, який підтверджує реальність здійснення господарської операції.

Однак рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1022640/33161418 від 12.12.2018 року позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №14 від 09.11.2018 року.

Не погоджуючись з рішенням Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області №1022640/33161418 від 12.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 09.11.2018, позивач 26.12.2018 подав скаргу до ДФС України на зазначене рішення, надавши додаткові пояснення щодо обставин здійснення господарської операції, результати якої відображені в податковій накладній, реєстрація якої зупинена.

Комісією ДФС з питань розгляду скарг 03.01.2019 прийнято рішення №563/33161418/2, яким скаргу позивача залишено без задоволення, рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної від 09.11.2018 №14 без змін.

21.02.2018 між TOB «Донецкстройтехнология» (Підрядник) та TOB «Метінвест - Маріупольський ремонтно-механічний завод» (Замовник) укладено договір підряду №2276, згідно якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик надати на території Замовника послуги з технічного обслуговування і ремонту (Роботи), основних засобів Замовника (Об`єкти), а Замовник зобов`язується передати Підряднику Об`єкти для виконання Робіт за даним договором, прияти виконанні Підрядником роботи і Об`єкти відповідно до розділів 8, 9 Договору, оплатити Підряднику загальну вартість Робіт відповідно до розділів 3, 4 даного Договору.

На виконання умов договору №2276 від 21.02.2018 позивач надав послуги з будівництва компресорної станції на загальну суму 280052,40 грн., в т.ч. ПДВ 46675,40 грн.

Виконання робіт документально оформлене актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 №4-11. Оплата товару підтверджується платіжним дорученням №80105 від 28.12.2018.

За результатами господарської операції з надання послуг TOB «Метінвест - Маріупольський ремонтно-механічний завод» на загальну суму 280052,40 грн., в тому числі ПДВ - 46675,40 грн., відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПК України 30.11.2018 позивачем було складено податкову накладну №17, яку направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наслідками обробки податкової накладної №17 від 30.11.2018, контролюючий орган надіслав позивачеві квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до якої податкову накладну прийнято, але її реєстрацію зупинено з посиланням на пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Також даною квитанцією запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

З огляду на зазначене позивачем 22.12.2018 було направлено на адресу ДФС пояснення (повідомлення) №17 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої зупинено. У складі повідомлення було надано пояснення з приводу реальності здійснення господарської операції.

Однак рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1038589/33161418 від 28.12.2018 року позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №17 від 30.11.2018 року.

Не погоджуючись з рішенням Комісії ГУ ДФС у Запорізькій областе №1038589/33161418 від 28.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №17 від 30.11.2018, позивач 28.12.2018 подав скаргу до ДФС України на зазначене рішення, надавши додаткові пояснення щодо обставин здійснення господарської операції, результати якої відображені в податковій накладній, реєстрація якої зупинена.

Комісією ДФС з питань розгляду скарг 16.01.2019 прийнято рішення №3474/33161418/2, яким скаргу позивача залишено без задоволення, рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної від 30.11.2018 №17 без змін.

На виконання умов договору №2276 від 21.02.2018 позивач надав послуги з будівництва компресорної станції на загальну суму 361909,20 грн., в т.ч. ПДВ 60318,20 грн.

Виконання робіт документально оформлене актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 №5-11. Оплата товару підтверджується платіжним дорученням №80104 від 28.12.2018.

За результатами господарської операції з надання послуг TOB «Метінвест - Маріупольський ремонтно-механічний завод» на загальну суму 361909,20 грн., в тому числі ПДВ - 60318,20 грн., відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПК України 30.11.2018 розивачем було складено податкову накладну №18, яку направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наслідками обробки податкової накладної №18 від 30.11.2018, контролюючий орган надіслав позивачеві квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до якої податкову накладну прийнято, але її реєстрацію зупинено з посиланням на пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Також даною квитанцією запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

З огляду на зазначене позивачем 22.12.2018 було направлено на адресу ДФЄ пояснення (повідомлення) №18 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої зупинено. У складі повідомлення було надано пояснення з приводу реальності здійснення господарської операції.

Однак рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1038587/33161418 від 28.12.2018 року позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №18 від 30.11.2018 року.

Не погоджуючись з рішенням Комісії ГУ ДФЄ у Запорізькій області №1038587/33161418 від 28.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №18 від 30.11.2018, позивач 09.01.2019 подав скаргу до ДФЄ України на зазначене рішення, надавши додаткові пояснення щодо обставин здійснення господарської операції, результати якої відображені в податковій накладній, реєстрація якої зупинена.

Комісією ДФЄ з питань розгляду скарг 17.01.2019 прийнято рішення №3661/33161418/2 , яким скаргу позивача залишено без задоволення, рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної від 30.11.2018 №18 без змін.

На виконання умов договору №2276 від 21.02.2018 позивач надав послуги з будівництва компресорної станції на загальну суму 280052,40 грн., в т.ч. ПДВ 46675,40 грн.

Виконання робіт документально оформлене актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 №4-11. Оплата товару підтверджується платіжним дорученням №80105 від 28.12.2018.

За результатами господарської операції з надання послуг TOB «Метінвест - Маріупольський ремонтно-механічний завод» на загальну суму 280052,40 грн., в тому числі ПДВ - 46675,40 грн., відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПК України 30.11.2018 позивачем було складено податкову накладну №17, яку направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наслідками обробки податкової накладної №17 від 30.11.2018, контролюючий орган надіслав позивачеві квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до якої податкову накладну прийнято, але її реєстрацію зупинено з посиланням на пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Також даною квитанцією запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

З огляду на зазначене позивачем 22.12.2018 було направлено на адресу ДФС пояснення (повідомлення) №17 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої зупинено. У складі повідомлення було надано пояснення з приводу реальності здійснення господарської операції.

Однак рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1038589/33161418 від 28.12.2018 року позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №17 від 30.11.2018 року.

Не погоджуючись з рішенням Комісії ГУ ДФС у Запорізькій областе №1038589/33161418 від 28.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №17 від 30.11.2018, позивач 28.12.2018 подав скаргу до ДФС України на зазначене рішення, надавши додаткові пояснення щодо обставин здійснення господарської операції, результати якої відображені в податковій накладній, реєстрація якої зупинена.

Комісією ДФС з питань розгляду скарг 16.01.2019 прийнято рішення №3474/33161418/2, яким скаргу позивача залишено без задоволення, рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної від 30.11.2018 №17 без змін.

На виконання умов договору №2276 від 21.02.2018 позивач надав послуги з технічного обслуговування вузлів на загальну суму 409745,40 грн., в т.ч. ПДВ 68290,90 грн.

Виконання робіт документально оформлене актом приймання виконаних робіт від 30.11.2018 №1-11. Оплата товару підтверджується платіжним дорученням №80083 від 28.12.2018.

За результатами господарської операції з надання послуг TOB «Метінвест - Маріупольський ремонтно-механічний завод» на загальну суму 409745,40 грн, в тому числі ПДВ - 68290,90 грн, відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПК України 30.11.2018 позивачем було складено податкову накладну №20, яку направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наслідками обробки податкової накладної №20 від 30.11.2018, контролюючий орган надіслав позивачеві квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до якої податкову накладну прийнято, але її реєстрацію зупинено з посиланням на пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Також даною квитанцією запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

З огляду на зазначене позивачем 22.12.2018 було направлено на адресу ДФС пояснення (повідомлення) №20 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої зупинено. У складі повідомлення було надано пояснення з приводу реальності здійснення господарської операції.

Однак рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1038584/33161418 від 28.12.2018 року позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №20 від 30.11.2018 року.

Не погоджуючись з рішенням Комісії ГУ ДФЄ у Запорізькій області №1038584/33161418 від 28.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №20 від 30.11.2018, позивач 09.01.2019 подав скаргу до ДФС України на зазначене рішення, надавши додаткові пояснення щодо обставин здійснення господарської операції, результати якої відображені в податковій накладній, реєстрація якої зупинена.

Комісією ДФС з питань розгляду скарг 17.01.2019 прийнято рішення №3668/33161418/2, яким скаргу позивача залишено без задоволення, рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної від 30.11.2018 №20 без змін.

На виконання умов договору №2276 від 21.02.2018 позивач надав послуги з будівництва компресорних станцій на загальну суму 271241,72 грн., в т.ч. ПДВ 45206,95 грн.

Виконання робіт документально оформлене актом приймання виконаних робіт від від 30.11.2018 №7-11. Оплата товару підтверджується платіжним дорученням №80088 від 28.12.2018.

За результатами господарської операції з надання послуг TOB «Метінвест - Маріупольський ремонтно-механічний завод» на загальну суму 271241,72 грн., в тому числі ПДВ - 45206,95 грн., відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПК України 30.11.2018 позивачем було складено податкову накладну №21, яку направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наслідками обробки податкової накладної №21 від 30.11.2018, контролюючий орган надіслав позивачеві квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до якої податкову накладну прийнято, але її реєстрацію зупинено з посиланням на пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Також даною квитанцією запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

З огляду на зазначене позивачем 22.12.2018 було направлено на адресу ДФС пояснення (повідомлення) №21 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої зупинено. У складі повідомлення було надано пояснення з приводу реальності здійснення господарської операції.

Однак рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1038580/33161418 від 28.12.2018 року позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №21 від 30.11.2018 року.

Не погоджуючись з рішенням Комісії ГУ ДФЄ у Запорізькій області №1038580/33161418 від 28.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №21 від 30.11.2018, позивач 28.12.2018 подав скаргу до ДФС України на зазначене рішення, надавши додаткові пояснення щодо обставин здійснення господарської операції, результати якої відображені в податковій накладній, реєстрація якої зупинена.

Комісією ДФС з питань розгляду скарг 17.01.2019 прийнято рішення №3686/33161418/2, яким скаргу позивача залишено без задоволення, рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної №21 від 30.11.2018 без змін.

На виконання умов договору №2276 від 21.02.2018 позивач надав послуги з будівництва компресорних станцій на загальну суму 564804,00 грн., в т.ч. ПДВ 94134,00 грн.

Виконання робіт документально оформлене актом приймання виконаних робіт за листопад 2018 №2-11. Оплата товару підтверджується платіжним дорученням №84111 від 17.01.2019.

За результатами господарської операції з надання послуг TOB «Метінвест - Маріупольський ремонтно-механічний завод» на загальну суму 564804,00 грн., в тому числі ПДВ - 94134,00 грн., відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПК України 30.11.2018 позивачем було складено податкову накладну №23, яку направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наслідками обробки податкової накладної №23 від 30.11.2018, контролюючий орган надіслав позивачеві квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до якої податкову накладну прийнято, але її реєстрацію зупинено з посиланням на пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Також даною квитанцією запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

З огляду на зазначене позивачем 22.12.2018 було направлено на адресу ДФС пояснення (повідомлення) №21 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої зупинено. У складі повідомлення було надано пояснення з приводу реальності здійснення господарської операції.

Однак рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1038576/33161418 від 18.12.2018 року позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №23 від 30.11.2018 року.

Не погоджуючись з рішенням Комісії ГУ ДФЄ у Запорізькій області №1038576/33161418 від 18.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №23 від 30.11.2018, позивач 09.01.2019 подав скаргу до ДФС України на зазначене рішення, надавши додаткові пояснення щодо обставин здійснення господарської операції, результати якої відображені в податковій накладній, реєстрація якої зупинена.

Комісією ДФС з питань розгляду скарг 17.01.2019 прийнято рішення №3663/33161418/2, яким скаргу позивача залишено без задоволення, рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної №23 від 30.11.2018 без змін.

20.08.2018 між TOB «Донецкстройтехнология» (Виконавець) та ТОВ «Кальдеріс Україна» укладено договір №2008-18, згідно якого Виконавець зобов`язується за замовленням Замовника виконати та здати йому в строк роботи - ремонт м`якої кровлі. Ділянка №2, а Замовник зобов`язується надати виконавцю будівельний майданчик, передати проектну дркументацію, прийняти від виконавця закінчені роботи та оплатити їх.

На виконання умов договору №2008-18 від 20.08.2018 позивач надав послуги з ремонту м`якої кровлі на загальну суму 354275,00 грн., в т.ч. ПДВ 57545,83 грн.

Виконання робіт документально оформлене актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за жовтень 2018 року. Оплата товару підтверджується платіжним дорученням №593 від 12.10.2018.

За результатами господарської операції з виконання робіт TOB «Кальдеріс Україна» на загальну суму 345275,00 грн., в тому числі ПДВ - 57545,83 грн., відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПК України 12.10.2018 позивачем було складено податкову накладну №1, яку направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наслідками обробки податкової накладної №1 від 12.10.2018, контролюючий орган надіслав позивачеві квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до якої податкову накладну прийнято, але її реєстрацію зупинено з посиланням на пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Також даною квитанцією запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

З огляду на зазначене позивачем 13.11.2018 було направлено на адресу ДФС пояснення (повідомлення) №1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої зупинено. У складі повідомлення було надано копію платіжного доручення №593 від 12.10.2018, яка підтверджує факт розрахунку Замовника за виконані роботи та факт реальності здійснення господарської операції.

Однак рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №993668/33161418 від 19.11.2018 року позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 12.10.2018 року.

Не погоджуючись з рішенням Комісії ГУ ДФЄ у Запорізькій області №993668/33161418 від 19.11.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 12.10.2018, позивач 27.11.2018, 21.12.2018, 26.12.2018 подавав скарги до ДФС України на зазначене рішення, надавши копію договору №2008-18 від 20.08.2018 та додаткові пояснення щодо обставин здійснення господарської операції, результати якої відображені в податковій накладній, реєстрація якої зупинена.

Проте, як зазначив позивач у позовні заяві, відповіді від Комісії ДФС з питань розгляду скарг, станом на дату подання позову, не надходило.

На виконання умов договору №2008-18 від 20.08.2018 позивач надав послуги з ремонту м`якої кровлі на загальну суму 667782,00 грн., в т.ч. ПДВ 111297,00 грн.

Виконання робіт документально оформлене актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за жовтень 2018. Оплата товару підтверджується платіжним дорученням №5235 від 28.08.2018.

За результатами господарської операції з виконання робіт TOB «Кальдеріс Україна» на на загальну суму 667782,00 грн., в тому числі ПДВ - 111297,00 грн., відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПК України 23.11.2018 позивачем було складено податкову накладну №13, яку направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних..

За наслідками обробки податкової накладної 13 від 23.11.2018, контролюючий орган надіслав позивачеві квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до якої податкову накладну прийнято, але її реєстрацію зупинено з посиланням на пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Також даною квитанцією запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

З огляду на зазначене позивачем 06.12.2018 було направлено на адресу ДФС пояснення (повідомлення) №1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої зупинено. У складі повідомлення було надано копію акту виконаних робіт №1 за жовтень 2018, який підтверджує реальність здійснення господарської операції.

Однак рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1018628/33161418 від 10.12.2018 року позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №13 від 23.11.2018 року.

Не погоджуючись з рішенням Комісії ГУ ДФЄ у Запорізькій області №1018628/33161418 від 10.12.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 23.11.2018, позивач 22.12.2018 подавав скаргу до ДФС України на зазначене рішення, надавши додаткові пояснення щодо обставин здійснення господарської операції, результати якої відображені в податковій накладній, реєстрація якої зупинена.

Комісією ДФС з питань розгляду скарг 02.01.2019 прийнято рішенні №367/33161418/2, яким скаргу позивача залишено без задоволення, рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної від 23.11.2018 № 13 без змін.

Вважаючи рішення такими, що прийняті за відсутності об`єктивного розгляду наданих документів та пояснень, порушують права позивача як платника податку на додану вартість у зв`язку з чим звернувся до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до висновків, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до підпункту 16.1.2, 16.1.3 пункт 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається згідно з приписами норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі Порядок №1246), податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 зазначеного вище Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обовязкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У відповідності до приписів, наведених у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

21.02.2018 постановою Кабінету Міністрів України № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 12).

На час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірних рішень, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у відповідності до вимог якої прийнято Порядок № 117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій. Відповідні критерії у спірному періоді визначалися листом ДФС від 21.03.2018 №959/99-99-07-18.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація спірних податкових накладних зупинена із посиланням на пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Відповідно до підпункту 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, оприлюднених листом ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, комісії Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

1) платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

2) дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

3) платник податку-юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

4) платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

5) платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

6) платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

7) наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 по справі №822/1878/18.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованим посилання контролюючого органу на підпункт 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку як на підставу зупинення реєстрації податкових накладних з огляду на те, що лист ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, яким оприлюднено дані критерії, не є нормативно-правовим актом.

Отже, відповідачами не доведено, а судом не встановлено наявність підстав для зупинення реєстрації складених позивачем податкових накладних №7 від 30.10.2018, №4 від 09.10.2018, №14 від 09.11.2018, №17 від 30.11.2018, №18 від 30.11.2018, №20 від 30.11.2018, №21 від 30.11.2018, №23 від 30.11.2018, №1 від 12.10.2018, №13 від 23.11.2018.

Між тим, позивач, одержавши квитанції про зупинення реєстрації цих податкових накладних, у межах строку, встановленого законодавством, направив до контролюючого органу пояснення (повідомлення) щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснених операцій по ПН/РК, реєстрацію яких зупинено.

Проте, комісія регіонального рівня - Комісія ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, розглянувши ці документи, прийняла рішення №994968/33161418 від 20.11.2018; №994964/33161418 від 20.11.2018; №1022640/33161418 від 12.12.2018; №1038589/33161418 від 28.12.2018; №1038587/33161418 від 28.12.2018; №1038584/33161418 від 28.12.2018; №1038580/33161418 від 28.12.2018; №1038576/33161418 від 28.12.2018; №993668/33161418 від 19.11.2018; №1018628/33161418 від 10.12.2018 про відмову у реєстрації накладних.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування є:

1) ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

2) ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

3) надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаних рішень, підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкових накладних є ненадання платником податку копій документів, а саме:

1) первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентиризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт-послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

2) розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Стосовно ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентиризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт-послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, суд зазначає, що в приписі до даного пункту, у дужках, зазначено, що документи, які не надано платником необхідно підкреслити. Між тим, рішення відповідача не містить жодних підкреслень, що свідчить про не надання комісією належної оцінки вирішенню питання, які ж саме документи платником податку не було подано, і яким чином це унеможливило реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Щодо ненадання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків суд зазначає, що відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, за умови що інші документи підтверджують проведення господарської операції.

Зміст оскаржуваних рішень дає підстави стверджувати, що комісія ГУ ДФС в Запорізькій області, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясувала специфіку проведених операцій та не визначила документів, які є достатніми для підтвердження реальності операцій з урахуванням їх змісту і обсягу.

На підтвердження проведених господарських операції із своїми контрагентами, позивачем до матеріалів справи надано копію договору №261018 від 26.10.2018, копію акту виконаних робіт за листопад 2018 року, копію платіжного доручення №413 від 30.10.2018, копію договору №220518 від 22.05.2018, копію акту надання послуг №9 від 30.09.2018, копію платіжного доручення №51 від 09.10.2018, копію акту надання послуг №10 від 31.10.2018, копію платіжного доручення №63 від 09.11.2018, копія договору №2276 від 21.02.2018, копію акту виконаних робіт за листопад 2018 №4-11, копію платіжного доручення №80105 від 28.12.2018, копію акту виконаних робіт за листопад 2018 №5-11, копія платіжного доручення №80104 від 28.12.2018, копію акту виконаних робіт від 30.11.2018 №1-11, копію платіжного доручення №80083 від 28.12.2018, копію акту виконаних робіт від 30. 11.2018 №7-11, копію платіжного доручення №80088 від 28.12.2018, копію акту виконаних робіт за листопад 2018 №2-11, копію платіжного доручення №84111 від 17.01.2019, копія договору №2008-18 від 20.08.2018, копію акту виконаних робіт №1 за жовтень 2018, копію платіжного доручення №593 від 12.10.2018, копію платіжного доручення №5235 від 28.08.2018, копію довідки від 13.11.2018 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; копію дозволу ГУ Держпраці у Запорізькій області №395.18.23 від 09.08.2018, копію дозволу ГУ Держпраці у Запорізькій області №0722.16.14 від 20.04.2016, копію дозволу ГУ Держпраці у Запорізькій області №0723.16.14 від 20.04.2016, копію ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України №29-Л від 10.08.2015, копію відомості нарахування амортизації основних засобів за лютий 2019, копія штатного розпису.

Крім того, позивач разом із скаргами на рішення направляв контролюючому органу пояснення та відповідні документи, однак такі з невідомих причин до уваги прийняті не були.

Жодних спростувань щодо вказаного факту представником відповідачів надано не було.

На думку суду, позивачем надані документи, які підтверджують здійснення господарських операцій та достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обовязку, встановлено частиною другою статті 77 КАС України, відповідачем не спростовано фактичне виконання спірних операцій та не доведено зворотнього.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації є необґрунтованими, безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.

З 01.01.2018 пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, згідно якої реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктів 19, 20 Порядку №1246, в редакцій на час вирішення спору по суті, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобовязання ДФС зареєструвати розрахунки коригування в ЄРПН.

Відтак, оскільки рішення комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №994968/33161418 від 20.11.2018; №994964/33161418 від 20.11.2018; №1022640/33161418 від 12.12.2018; №1038589/33161418 від 28.12.2018; №1038587/33161418 від 28.12.2018; №1038584/33161418 від 28.12.2018; №1038580/33161418 від 28.12.2018; №1038576/33161418 від 28.12.2018; №993668/33161418 від 19.11.2018; №1018628/33161418 від 10.12.2018 про відмову у реєстрації податкових накладних, як встановлено вище, підлягають скасуванню, то, відповідно, з урахуванням положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобовязання відповідача 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєструвати податкові накладні №7 від 30.10.2018, №4 від 09.10.2018, №14 від 09.11.2018, №17 від 30.11.2018, №18 від 30.11.2018, №20 від 30.11.2018, №21 від 30.11.2018, №23 від 30.11.2018, №1 від 12.10.2018, №13 від 23.11.2018.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач 1, як субєкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною сьомою статті 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, 16.08.2019 представником позивача через канцелярію суду було подано заяву про доручення до матеріалів справи документи на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надану адвокатським обєднанням «Діалог» у розмірі 6000,00 грн.

Відповідно до частин 1-3 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями частини четвертої статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. позивачем надано: акт виконаних робіт №ОУ-0000039 від 19.06.2019, договір про надання консультаційно-юридичних послуг від 10.05.2019 №100519, рахунок-фактура №СФ-0000039 від 19.06.2019, платіжне доручення від 24.06.2019 №233, виписка по рахунку.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 6 ст. 134 КАС України встановлено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу заявлених однією стороною тільки за відповідним клопотанням іншої сторони, у разі його обгрунтованості.

Представником відповідачів, 27.08.2019 подано клопотання в якому представник просить зменшити розмір стягнення витрат на оплату правничої допомоги позивача. В обґрунтування якого посилаючись на правові позиції щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката викладену у постановах Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №821/1594/17 та від 08.05.2018 у справі №810/2823/17 зазначив, що справи з позовними вимогами про скасування рішення щодо реєстрації податкової накладної у позивача є типовими та одноманітними, оскільки відповідачами у таких справах є один і той самий орган, спір виникає з аналогічних підстав, відносини у яких виникає спір регулюються одними нормами права. На даний час TOB «Донецкстройтехнология» має право представляти свої інтереси самостійно без обов`язкового залучення для представництво своїх інтересів тільки адвоката. Тому витрати на правову допомогу та надання права представляти свої інтереси у суді є виключно правом позивача. У позивача є право обирати свого представника самостійно, законодавство не зобов`язує сторін представляти його інтерес адвокатом. Тобто, якщо позивач самостійно вирішив найняти адвоката (розмір гонорару якого вищий ніж у юриста) то держава не зобов`язана оплачувати примхи сторін. Також звернув увагу на те, що адміністративний позов підписав директор, тобто наданий розрахунок робіт адвоката не відповідає дійсності, тому що доказів того, що адвокат готував позов відсутні.

Аналізуючи подані предстаником позивача документи на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу судом встановлено, що відповідно до п. 4.1 договору про надання консультаційно-юридичних послуг від 10.05.2019 №100519 Замовник сплачує Виконавцю вартість його послуг, щомісячно на підставі акта виконаних робіт, який надається Замовнику. Сума визначена сторонами до сплати перераховується Замовником на рахунок Виконавця у термін 5 (п`яти) робочих днів від дати погодження наданого акта виконаних робіт.

Відповідно до акту виконаних робіт №ОУ-0000039 від 19.06.2019 Адвокатським об`єднанням «Діалог» здійснено юридичний супровід господарської діяльності Замовника згідно договору №100519 від 10.05.2019, а саме надана професійна правова: консультації клієнта з приводу доцільності подання позову, узгодження правової позиції (800,00 грн.), вивчення та аналізу документації підприємства для підготовки позову до суду (1400,00 грн), підготовка позовної заяви (3800,00 грн.).

Матеріали справи не містять доказів підготовки позовної заяви саме адвокатом. Адміністративний позов від 02.07.2019, підписані безпосередньо директором ТОВ "Донецстройтехнологія" Гуревич О.В. Всі додатки до позову також завірені позивачем. Будь-яких посилань на те, що дії із складання адміністративного позову вчинялись саме представником позивача, матеріали справи не містять. Таким чином з наданих документів не вбачається, які дії виконував саме представник позивача (адвокат) при підготовки позовної заяви, якщо позов та інші документи складені та підписані позивачем.

Зважаючи на викладені обставини, в цій частині заяви про стягнення витрати на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Що стосується іншої частини понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надану адвокатським обєднанням «Діалог», суд заначає наступне.

Згідно висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 09.04.2019 по справі №826/2689/15, надання належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з вчиненням окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також часу, витраченого на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів, з урахуванням тривалості розгляду справи, є підставою для задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу.

У даному випадку доказом в частини понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надану адвокатським обєднанням «Діалог» є платіжне доручення №233 від 24.06.2019 про оплату за надання юридичних послуг.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач поніс документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2200,00 грн.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, мають бути присуджені на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецстройтехнологія" (69032, м.Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 57, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 166, код 39396146), до Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ, пл. Львівська, буд.8, ) про визнання протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №994968/33161418 від 20.11.2018.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №994964/33161418 від 20.11.2018.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1022640/33161418 від 12.12.2018.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1038589/33161418 від 28.12.2018.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1038587/33161418 від 28.12.2018.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1038584/33161418 від 28.12.2018.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1038580/33161418 від 28.12.2018.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1038576/33161418 від 28.12.2018.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №993668/33161418 від 19.11.2018.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1018628/33161418 від 10.12.2018.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецкстройтехнология" №7 від 30.10.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецкстройтехнология" №4 від 09.10.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецкстройтехнология" №14 від 09.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецкстройтехнология" №17 від 30.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецкстройтехнология" №18 від 30.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецкстройтехнология" №20 від 30.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецкстройтехнология" №21 від 30.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "ДонецкстройїЬхнология" №23 від 30.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецкстройтехнология" №1 від 12.10.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецкстройтехнология" №13 від 23.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецстройтехнологія" (69032, м.Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 57, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд.8, ) судові витрати у вигляді судового збору у сумі 9605,00 грн. та судові витрати зі сплати витрат на правничу допомогу у сумі 1100,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецстройтехнологія" (69032, м.Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 57, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізький області (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) судові витрати у вигляді судового збору у сумі 9605,00 грн. та судові витрати зі сплати витрат на правничу допомогу у сумі 1100,00 грн.

В іншій частині стягнення понесених позивачем витрат на правничу допомогу - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня й ого проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 13.09.2019.

Суддя А.В. Сіпака