Справа № 140/1730/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7986/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Качмара В. Я., Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Михальської М. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року у справі № 140/1730/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції - Дмитрук В. В.,

час ухвалення рішення - 25.06.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - 25.06.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач- ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просила визнати протиправною відмову щодо проведення нарахування та виплати їй пенсії по втраті годувальника за період з 01 січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , та на яку померла мала право за свого життя, відповідно до ст. 61, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям громадян" та зобов`язати нарахувати та здійснити виплату їй вказаного виду пенсії за відповідний період, з урахуванням виплачених сум; визнати протиправною відмову щодо проведення перерахунку та виплати допомоги на поховання померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , виходячи із вимог ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям громадян" протиправною та зобов`язати провести перерахунок та здійснити виплату допомоги на поховання померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у розмірі трьох пенсій по втраті годувальника, виходячи із вимог статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям громадян", з урахуванням виплаченої суми допомоги на поховання.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям громадян" та виходячи зі змісту ст.1227 ЦК України члени сім`ї або інші спадкоємці можуть претендувати як на перерахунок, так і на отримання суми коштів, якіспадкодавцю (матері позивача) відповідач повинен був ще за її життя як нарахувати, так і виплатити у вигляді належної за період з 01 січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії. Таким чином, оскільки за життя ОСОБА_2 цього не трапилося, і Кабінет Міністрів України вирішив добровільно та поетапно нарахувати і виплатити виниклу заборгованість, то пенсія померлої, на яку вона мала право за спірний період, за законом має належати позивачу як спадкодавцю. Апелянт також звернула увагу на те, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач виплатив позивачу допомогу на поховання в розмірі трьох пенсій померлої матері (11563,02 грн.), разом з тим, такий розмір обчислено без урахування грошового забезпечення годувальника станом на січень 2016 року, яке вказано у довідці №945 від 21 березня 2018 року та передбачено Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям громадян". Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок про те, що оскільки матері позивача ОСОБА_2 пенсія в разі втрати годувальника не перераховувалась відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року та не нараховувалась для виплати, то вона не може бути нарахована та виплачена позивачу. З цих же мотивів відсутні підстави і для перерахунку допомоги на поховання, що була виплачена ОСОБА_1 у зв`язку зі смертю її матері.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управління Пенсійного фонду України у Волинській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника за померлого батька ОСОБА_3 з 01 березня 1986 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 12 грудня 2017 року №8173.

Аналогічну пенсію отримувала її матір - ОСОБА_2 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розмір пенсії в разі втрати годувальника, призначеної згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», становив 3854,34 грн.

Як вбачається з повідомлення до доручення на одноразову виплату пенсії (допомоги) пенсіонеру за пенсійною справою № , ОСОБА_1 виплачено недоотриману пенсію за період з 01 листопада по 30 листопада 2017 року у сумі 3854,34 грн.

Відповідно до повідомлення до доручення на одноразову виплату пенсії (допомоги) пенсіонеру за пенсійною справою № ОСОБА_1 виплачено допомогу на поховання її матері ОСОБА_2 у сумі 11563,02 грн.

11 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою, в якій просила прийняти рішення щодо виплати їй як спадкоємцю першої черги за законом та за заповітом недоотриманих сум пенсії померлої матері за період з 01 січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям громадян", відповідно до якої Кабінет Міністрів України в добровільному порядку та поетапно вирішив виплатити заборгованість пенсії пенсіонерам органів внутрішніх справ, яка утворилася з 01 січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 та виплатити належну допомогу на поховання.

Листом № 481/Ш-01 від 23 травня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повідомило позивача про відсутність правових підстав для проведення перерахунку та виплати перерахованої пенсії та допомоги на поховання померлої ОСОБА_2

Вказана відмова мотивована тим, що ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) передбачено зокрема, - члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Кошти, які не були нараховані померлому на день смерті, не є належною пенсійною виплатою (недоотриманою пенсією). Оскільки перерахунок пенсії в разі втрати годувальника померлій матері заявника відповідно до постанови №103, яка набрала чинності 28 лютого 2018 року, не проводився, зазначені кошти не можуть вважатися недоотриманою пенсією та не підлягають виплаті членам сім`ї померлого в порядку, встановленому ст.61 Закону. Крім того, ч.1 та 4 ст.25 ЦК України передбачено що, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи, але ці права та обов`язки припиняється у момент смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, й права на пенсію та інші виплати, встановленні законом. Право на такі виплати мають особистий характер, оскільки покликані забезпечувати наявність засобів існування для конкретних осіб. Тому зі смертю такої особи припиняється і право на отримання відповідної виплати. Таким чином, відсутні правові підстави для проведення перерахунку та виплати перерахованої пенсії та допомоги на поховання померлої ОСОБА_2

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що право на отримання коштів належить тим членам сім`ї пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, якщо відповідні кошти підлягали виплаті самому пенсіонеру, але за життя він їх не отримав незалежно від причин. Разом з тим, кошти, які не були нараховані померлій на день смерті, не є належною пенсійною виплатою (недоотриманою пенсією), оскільки перерахунок пенсії в разі втрати годувальника померлій ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року не проводився, тому зазначені кошти не можуть вважатися недоотриманою пенсією та не підлягають виплаті членам сім`ї померлого в порядку, встановленому ст.61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що свідчить про відсутність підстав для проведення перерахунку та виплати перерахованої пенсії та допомоги на поховання померлої ОСОБА_2

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, законними та обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Ст.4 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачає, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з ст.45 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" сім`ям померлих пенсіонерів, які одержували пенсію при неповному стажі, пенсія призначається пропорційно стажу роботи, виходячи з якого було призначено пенсію померлому годувальнику.

Ст.91 цього ж Закону передбачає, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. У разі смерті пенсіонера його сім`ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії.

Відповідно до ст.52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

З системного аналізу вказаних правових норм можна дійти висновку про те, що право на отримання коштів належить тим членам сім`ї пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, якщо відповідні кошти підлягали виплаті самому пенсіонеру, але за життя він їх не отримав незалежно від причин.

Як вбачається з матеріалів справи, мати позивачки ОСОБА_2 за життя зверталася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області, ГУ ПФУ у Волинській області про перерахунок пенсії в разі втрати годувальника із грошового забезпечення відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей».

Разом з тим, вказані позовні вимоги були залишені без задоволення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що право на звернення до суду за перерахунком пенсії ОСОБА_2 належало виключно їй.

Таким чином, оскільки матері позивача ОСОБА_2 пенсія в разі втрати годувальника не перераховувалась відповідно ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», на виконання постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року, на підставі довідки від 12 травня 2017 року №1943 та не нараховувалась для виплати, то така пенсія не може бути нарахована та виплачена позивачу.

Також судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року (яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року) відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправною відмови у проведенні нарахування та виплати пенсії у зв`язку із втратою годувальника за період з 01 січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, яка належала померлій матері ОСОБА_2 та про визнання протиправною відмови у проведенні нарахування та виплати допомоги на поховання ОСОБА_2 , зобов`язання провести нарахування та виплату зазначеної пенсії за вказаний період з урахуванням виплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з 01 січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов`язання провести нарахування та виплату зазначеної допомоги з урахуванням виплаченої суми допомоги на поховання.

Вказане судове рішення набрало законної сили.

Відповідно до ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Право пенсію та інші соціальні виплати не входить до складу спадщини, адже має на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у соціальних та трудових відносинах.

Ст.1227 ЦК України передбачає, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки перерахунок пенсії в разі втрати годувальника померлій матері позивача ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року не проводився, тому кошти, які не були нараховані померлій особі на день смерті, не є недоотриманою пенсією.

З цих же мотивів відсутні підстави і для перерахунку допомоги на поховання, що була виплачена ОСОБА_1 у зв`язку зі смертю її матері.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника та перерахунку ти виплаті допомоги на поховання за період з 01 січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, яка належала матері позивача, відповідно до ст. 61, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям громадян".

У спірних правовідносинах Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області діяло правомірно, в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, що свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог в частині їх задоволення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 229, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року у справі № 140/1730/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 23 вересня 2019 року.