Справа № 500/5354/19
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/5354/19
Провадження № 2-а/500/146/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти командира роти лейтенанта поліції Відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Бондарець Андрія Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом доінспектора 1 батальйону 4 роти командира роти лейтенанта поліції Відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Бондарець Андрія Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1339577 від 18.07.2019 року та закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що 18.07.2019 року він керував транспортним засобом Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався з м. Ізмаїл по пр. Суворова в напрямку м. Одеса. При виїзді на автошлях МІ5 він зменшив швидкість, впевнився що не утворює перешкод для руху іншим учасникам дорожнього руху (оскільки на даній ділянці неможливо визначити головну та другорядну дорогу, тобто виконав вимоги п.16.15 ПДР), після чого продовжив рух прямо, не змінюючи смугу (тобто залишаючись у своїй смузі), та був зупинений працівниками патрульної служби, які почали вказувати що він порушив п.9.2.б ПДР, а саме не показавши покажчик повороту при зміні напрямку руху при виїзді з кільця. На даній ділянці дороги взагалі відсутні будь які знаки пріоритету, а також знак 4.10 "Круговий рух", так само пріоритет та напрямок руху не вказаний і на дорожній розмітці (це видно на доданій фото таблиці). Окрім цього, на дорожньому знаку зображеному на фото №2 вказано що напрямок руху в Одесу "прямо", а ніяк не на кільці перший з`їзд. На данні факти він неодноразово вказував відповідачу, пропонував йому пройти та самому впевнитись у відсутності будь-яких знаків, які б вказували що на даній ділянці організовано круговий рух, при виїзді з якого він був би зобов`язаний ввімкнути покажчик повороту, на що він відповів що в цьому не має потреби. Оскаржувана постанова не містить всебічних, повних і об`єктивних обставин справи, не з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.Таким чином, при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки адміністративного правопорушення.Окрім того, зазначена постанова винесена з порушенням вимог до її форми, змісту та порядку її винесення.Під час, коли відповідач зупинив позивача, він попросив відповідача надати підтвердження скоєння адміністративного правопорушення, зокрема, відеозапис, на що відповідач вказав що відеозапис є, але так його і не показав.Будь-яких підтверджень порушення ним ПДР відповідач не надав, але виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання відповідач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, свою позицію по суті спору не висловив.

Представник відділу організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області надав заяву в якій повідомив, що Бондарець А.О. відбув до постійного місця дислокації. Представник відділу не може прибути в судове засідання в зв`язку із службовою зайнятістю.

В судове засідання представник третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки не сповістив.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи положення, ч. 3 ст. 268 КАС України, суд вважає на необхідне розглянути справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, надані позивачем фотографії, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 18.07.2019 року інспектором 1 батальйону 4 роти командиром роти лейтенантом поліції Відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Бондарець Андрієм Олександровичем у відношенні ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1339577 від 18.07.2019 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

З оскаржуваної постанови від 18.07.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 18.07.2019 року о 10:34:37, траса М15 230 км., керував автомобілем Hyundai Tucson, номерний знак НОМЕР_1 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, а тобто при повороті праворуч, чим порушив п. 9.2.б ПДР - порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п. 2.9. б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт не подачі позивачем сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті праворуч.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що він заперечував здійснення повороту праворуч, зазначивши, що здійснював рух прямо.

З матеріалів справи вбачається, що доказами винності позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП є лише постанова у справі про адміністративне правопорушення. В той час, як відповідачем не залучено жодного свідка або іншого учасника дорожнього руху, не надано відеозапису, на якому було б відображено момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення, чи будь-яких інших доказів передбачених ст.251 КУпАП.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340, головуючий - Стрелець Т.Г.

Враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1339577 від 18.07.2019 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 06.02.2007 року Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області; місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора 1 батальйону 4 роти командира роти лейтенанта поліції Відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Бондарець Андрія Олександровича (місце знаходження: м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, 72), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5, 65114) - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1339577 від 18 липня 2019 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 19 вересня 2019 року.

Суддя: О.Я.Присакар