Справа № 160/4778/19
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2019 року Справа № 160/4778/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮхно І. В.
при секретаріГончаровій В.Г.
позивача представника відповідача 1 представника відповідача 2 Кравцова Р.О. Грінченко І.І. Довгуль В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача 2 Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
27.05.2019 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині ненадання мені відповіді на листи від 21 лютого, 14 березня та 04 квітня 2019 року щодо не зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу наступних періодів: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року та щодо відсутності відомостей стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про сплату єдиного соціального внеску за наступні періоди: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області внести відомості до персональної облікової картки фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про сплату єдиного соціального внеску за наступні періоди: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року та зобов`язати зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу наступні періоди: грудень 2015 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, вересень, листопад, грудень 2016 року, із січня по грудень 2017 року, із січня по липень 2018 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем було зазначено:
- згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (дані про трудовий та страховий стаж, а також дані про нарахування заробітну плату), які надійшли на електронну адресу позивача з Пенсійного фонду України 17.02.2019 на його запит, за час вимушеного прогулу, який мав місце в період часу з 28.10.2014 по 11.07.2018, ПФУ не врахувало ОСОБА_1 до страхового стажу наступні періоди: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року;
- у вказаних індивідуальних відомостях відсутня інформація щодо сплати ЄСВ за наступні періоди: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року;
- для з`ясування причин неврахування в індивідуальних відомостях щодо позивача сплату роботодавцем ЄСВ 21.02.2019, 14.03.2019 та 04.04.2019 ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявами за роз`яснення з приводу пенсії, в тому числі - з питань: 1) не зарахування позивачеві до страхового стажу наступних періодів: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року; 2) відсутності щодо позивача відомостей про сплату ЄСВ за наступні періоди: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року;
- відповідей на листи позивача від 21.02.2019, 14.03.2019 та 04.04.2019 щодо відсутності відомостей про сплату УМВС України на Придніпровській залізниці єдиного соціального внеску, який був нарахований в зв`язку з виплатою ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу, відповідачем надано не було;
- також відповідач не надав позивачеві роз`яснення, чому період, за який ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу, не враховано до страхового стажу;
- позивач вважає, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про звернення громадян»;
- оскільки наданими позивачем доказами підтверджено обов`язок відповідача зарахувати до страхового стажу період вимушеного прогулу з 28.01.2014 по 11.07.2018, позивач вважає, що відповідач, не надавши роз`яснень з приводу невнесення відомостей до персональної картки щодо сплати ЄСВ та не спростувавши повідомлення УДКСУ у Центральному районі м. Дніпра та УМВС України на Придніпровській залізниці що перерахування ЄСВ, своєю бездіяльністю підтвердив право позивача на зарахування періоду вимушеного прогулу до страхового стажу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області інформацію та її документальне підтвердження: чи розглянуті заяви ОСОБА_1 від 21.02.2019 року, від 14.03.2019 року та від 04.04.2019 року, в разі розгляду - надати належним чином засвідчені копії рішень, прийнятих за результатами такого розгляду, з доказами направлення та вручення позивачеві; чи зараховано ОСОБА_1 до страхового стажу наступних періодів: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року, а в разі незарахування - надати пояснення щодо підстав такого незарахування; чи внесені відомості стосовно ОСОБА_1 про сплату єдиного соціального внеску за наступні періоди: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року, а в разі невнесення - надати пояснення щодо підстав такого невнесення.
21.06.2019 від відповідача до суду надійшли заява про залучення в якості другого відповідача у справі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та в якості третьої особи - Управління МВС України на Придніпровській залізниці, а також відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні, з огляду на таке:
- адміністрування єдиного соціального внеску було передано під юрисдикцію центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику;
- відповідач вважає, що Позивачу з питання обліку надходжень єдиного страхового внеску необхідно звернутися до органів Державної фіскальної служби України;
- відповідач вважає безпідставними вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності в частині ненадання відповіді на листи від 21.02.2019, 14.03.2019 та 04.04.2019, оскільки на вказані звернення позивача Головним управлінням було надані відповіді від 07.03.2019 за №1498/Д-09, від 01.04.2019 за №2235/К-09 та від 22.04.2019 за №2809/Д-09 відповідно, надсилання яких на адресу Позивача підтверджується Витягом з реєстру відправлених листів;
- спеціалісти органів Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійного вносити інформацію до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;
- для вирішення питання щодо повноти подання звітності до реєстру застрахованих осіб стосовно періоду роботи на підприємстві необхідно звертатися до суду;
- відповідач вважає вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області врахувати до страхового стажу спірних періодів передчасними, оскільки страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку при зверненні за призначенням пенсії при досягненні пенсійного віку;
- крім того, відповідач не погоджується з вимогами про стягнення судового збору за рахунок відповідача у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 року залучено Головне управління ДФС у Дніпропетровській області у якості співвідповідача в адміністративній справі та встановлено відповідачу 2 15-денний строк з дня отримання копії ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; залучено Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та встановлено третій особі 10-денний строк з дня отримання копії ухвали для подання до суду пояснень щодо позову або відзиву; справу призначено до розгляду у судовому засіданні 15 липня 2019 року о 13:15 год. та ухвалено розгляд адміністративної справи здійснювати спочатку за правилами спрощеного позовного провадження повідомленням (викликом) учасників справи суддею Юхно І.В. одноособово.
27.06.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач вважає заперечення відповідача безпідставними, оскільки жодного з листів-відповідей на його звернення від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області він не отримував і відповідач не підтвердив факт отримання вказаних відповідей позивачем. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що саме відповідач несе відповідальність за ведення персоніфікованого обліку фізичної особи і позивач відповідно до Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого Постановою КМУ від 04.06.1998 №794, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в зв`язку з незгодою з відомостями, що внесенні стосовно позивача до вказаного обліку. Позивач також вважає, що відповідач намагається перекласти свою відповідальність на органи ДФС. В той же час, ОСОБА_1 вказує, що звернувшись до відповідача, надав відповідні документи, які підтверджували факт виплати мені заробітної плати за час вимушеного прогулу та перерахування роботодавцем ЄСВ, і якщо відповідач вважав, що ЄСВ не був перерахований в повний обсязі, то мав би вжити відповідні заходи, передбачені статтею 106 Закону №1058.
15.07.2019 у судовому засіданні від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області надійшли додаткові докази та відзив на позовну заяву, у якому відповідач 2 позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні, з таких підстав:
- за даними інформаційної системи фіскального органу роботодавцем (УМВС України на Придніпровській залізниці) 18.12.2018 подана звітність з єдиного внеску, в якій відображені періоди нарахування єдиного внеску про ОСОБА_1 за період жовтень-листопад 2014 року, згідно зі звітністю, поданою 21.01.2019, по ОСОБА_1 відображені періоди нарахування єдиного внеску з грудня 2014 року по липень 2018 року включно;
- нарахований єдиний внесок, згідно вищезазначеної звітності, сплачений роботодавцем в повному обсязі, але на невідповідні рахунки, у зв`язку з чим в інтегрованій картці платника єдиного внеску виникла недоїмка;
- 11.04.2019, після виконання передбачених чинним законодавством заходів щодо перерахування коштів на відповідні рахунки, сума нарахованого єдиного внеску була зарахована в повному обсязі;
- відповідач 2 вважає, що зарахування страхового стажу застрахованій особі ОСОБА_1 за вказані періоди є можливим;
15.07.2019 у судовому засіданні від Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці надійшли додаткові докази у справі та пояснення, відповідно до яких третя особа просила суд прийняти зазначені пояснення до уваги при розгляді адміністративної справи та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. В обґрунтування вказаних пояснень третьою особою було зазначено:
- на визначену судом суму нарахований та сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у розмірі 22% від суми нарахованого грошового забезпечення, розмір якого склав 90 579,77 грн;
- зазначені кошти у порядку безспірного списання були перераховані на рахунки Державної фіскальної служби 30.11.2018 - 2 124,15 грн та 07.12.2018 - 88 455,62 грн;
- звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування були подані Ліквідаційною комісією УМВС України на Придніпровській залізниці до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Дніпра ГУДФС у Дніпропетровській області 18.12.2018 та 21.01.2019, із зазначенням суми нарахованого єдиного внеску за кожний звітний місяць з жовтня 2014 року по липень 2018 року.
У судовому засіданні 15.07.2019 з метою забезпечення права відповідача 1 на отримання відповіді на відзив, а також забезпечення права учасників справи ознайомитись з відзивом та пояснення судом було оголошено перерву до 29.07.2019 о 13:15 год.
23.07.2019 від Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці надійшло клопотання про розгляд адміністративної справи за відсутності представника третьої особи, у якому третя особа просила суд прийняти до уваги надані пояснення та докази, а також винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
29.07.2019 у судовому засіданні від представника відповідача 1 надійшли заперечення на відзив відповідача 2, які судом розцінюються як додаткові пояснення у справі. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач 1 вказує таке:
- Головне управління ПФУ у Дніпропетровській області не погоджується з позицією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, викладеною у відзиві на позов, оскільки адміністрування надходження єдиного соціального внеску було передано під юрисдикцію центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику;
- відповідачем 1 також зазначено, що відповідач 2 не надав чітких пояснень з приводу перерахування коштів єдиного внеску на відповідні рахунки, обмежуючись загальними поясненнями;
- станом на 29.07.2019 згідно ОК-5 в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 відсутні відомості про сплату єдиного внеску за оспорювані позивачем періоди;
- відповідач 1 зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вважає, що Головне управління ДФС у Дніпропетровській області не надало жодних доказів, які б підтверджували внесення відомостей про сплату єдиного страхового внеску до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування сплаченого страхувальником застрахованої особи ОСОБА_1 .
У судовому засіданні 29.07.2019 позивач та представники відповідачів підтримали раніше обрані правові позиції. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
На підставі положень статті 205 КАС України, враховуючи надання третьою особою клопотання про розгляд адміністративної справи за її відсутності, суд ухвалив продовжувати розгляд адміністративної справи без участі третьої особи.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.10.2014 №2238о/с ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці, що підтверджується наданою до матеріалів справи копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2018 у справі №804/19009/14 було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління МВС України на Придніпровській залізниці, Державної казначейської служби України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, а саме:

- визнано протиправним та скасовано наказ міністра МВС України № 2238 о/с від 27.10.2014 р. про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці на підставі пп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади» № 1682-VІІ від 16.09.2014 р. та п. 62 «а» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (із постановленням на військовий облік);

- поновлено ОСОБА_1 (інн. НОМЕР_2 ) на посаді начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці з 28.10.2014 р.;

- стягнуто з Управління МВС України на Придніпровській залізниці середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.10.2014 р. по 11.07.2018 р. в розмірі 411 726,24 грн. з утриманням відповідних податків та зборів;

- в решті позовних вимог - відмовлено;

- допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці та в частині виплати грошового утримання у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/75420488) вищезазначене рішення набрало законної сили 28.08.2018.

01.08.2018 наказом МВС України №979о/с «По особовому складу» на виконання вищевказаного судового рішення ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці з 28.10.2014 (копія наказу міститься у матеріалах справи).

Листом Управління Державної казначейської служби України у Центральному районі м. Дніпра від 10.12.2018 №03-50/1631/1 позивачеві було повідомлено, що 30.11.2018 Управління здійснило безспірне списання коштів у сумі 8 910,38 грн на користь стягувача ОСОБА_1 , військовий збір у сумі 166,03 грн, податок на доходи фізичних осіб у сумі 1 992,38 грн, єдиний соціальний внесок у сумі 2 124,15 грн; 07.12.2018 Управління здійснило безспірне списання коштів у сумі 322 529,25 грн на користь стягувача ОСОБА_1 , військовий збір у сумі 6 009,86 грн, податок на доходи фізичних осіб у сумі 72 118,34 грн, єдиний соціальний внесок у сумі 88 455,62 грн на підставі виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду, виданого 27.09.2018 у справі №804/19009/14 (а.с.21).

21.02.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив повідомити причини незарахування позивачеві до страхового стажу наступних періодів: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року; а також причини відсутності щодо позивача відомостей про сплату ЄСВ за наступні періоди: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року. Направлення вказаної заяви на адресу відповідача підтверджується копією чека ДД ПАТ «Укрпошта» від 21.02.2019, яка міститься у матеріалах справи. Згідно з наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зазначена заява отримана відповідачем 1 25.02.2019.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про надання відповіді» від 07.03.2019 №1498/Д-09 ОСОБА_1 було повідомлено, що у зв`язку з набуттям чинності Законом України від 04.07.2013 №406-VII вересня 2013 року всі страхувальники подають звіти та сплачують єдиний соціальний внесок до органів Державної фіскальної служби України. Крім того, позивачеві рекомендовано з приводу зазначеного питання звернутися до органів Державної фіскальної служби України.

Направлення вищевказаного листа на адресу ОСОБА_1 підтверджується наданим до матеріалів справи витягом з реєстру відправлених листів від 07.03.2019.

Позивач повторно звернувся до відповідача 1 з аналогічною, направленій 21.02.2019, заявою від 14.03.2019, яка відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія якого надана позивачем до матеріалів адміністративного позову, отримана адресатом 18.03.2019 (а.с.23,28).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про надання відповіді» від 01.04.2019 №2235/Д-09 ОСОБА_1 було повідомлено, що на його попереднє звернення від 21.02.2019 на зазначену позивачем в звернені адресу була направлена відповідь від 07.03.2019 за №1498/Д-09. В той же час, відповідачем 1 знову було зазначено, що у зв`язку з набуттям чинності Законом України від 04.07.2013 №406-VII вересня 2013 року всі страхувальники подають звіти та сплачують єдиний соціальний внесок до органів Державної фіскальної служби України. Крім того, позивачеві рекомендовано з приводу зазначеного питання звернутися до органів Державної фіскальної служби України.

Направлення вищевказаного листа на адресу ОСОБА_1 підтверджується наданим до матеріалів справи витягом з реєстру відправлених листів від 01.04.2019.

04.04.2019 ОСОБА_1 втретє звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив повідомити причини незарахування позивачеві до страхового стажу наступних періодів: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року; а також причини відсутності щодо позивача відомостей про сплату ЄСВ за наступні періоди: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року. Крім зазначеного у вказаній заяві позивач просив надати рішення УПФУ в Дніпропетровській області щодо припинення ОСОБА_1 нарахування та виплати пенсії. Вказана заява отримана відповідачем 1 08.04.2019, що підтверджується наданою до матеріалів справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про надання роз`яснення» від 22.04.2019 №2809/Д-09 ОСОБА_1 було повідомлено, що на його попередні звернення від 21.02.2019 та 14.03.2019 на зазначену позивачем в зверненнях адресу були направлені відповіді від 07.03.2019 за №1498/Д-09 та від 01.04.2019 №2235/К-09. В той же час, відповідачем 1 знову було зазначено, що у зв`язку з набуттям чинності Законом України від 04.07.2013 №406-VII вересня 2013 року всі страхувальники подають звіти та сплачують єдиний соціальний внесок до органів Державної фіскальної служби України. Крім того, позивачеві рекомендовано з приводу зазначеного питання звернутися до органів Державної фіскальної служби України.

Направлення вищевказаного листа на адресу ОСОБА_1 підтверджується наданим до матеріалів справи витягом з реєстру відправлених листів від 01.04.2019.

В той же час, згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 (дані про трудовий та страховий стаж, а також дані про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) від 17.02.2019, копія яких надана позивачем, та від 21.06.2019, копія яких надана відповідачем 1 до матеріалів справи, вбачається, що за час вимушеного прогулу з 28.10.2014 по 11.07.2018 ПФУ не враховано до страхового стажу ОСОБА_1 грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року.

Сплата Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на заборгованість грошового забезпечення ОСОБА_1 у сумі 2 124,15 грн підтверджується наданою до матеріалів справи копією платіжного доручення від 30.11.2018 №7 та у сумі 88 455,62 грн - платіжного доручення від 06.12.2018 №11 відповідно.

Крім цього, відповідно до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за листопад 2018 року, поданого Управлінням МВС України на Придніпровській залізниці до ДПІ у Центральному районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 18.12.2018, ОСОБА_1 нараховано грошове забезпечення за жовтень та листопад 2014 року та утримано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 2 124,15 грн.

Згідно із звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за грудень 2018 року, поданим Управлінням МВС України на Придніпровській залізниці до Центральної ДПІ Правобережного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 21.01.2019, ОСОБА_1 нараховано грошове забезпечення за грудень 2014 року, січень-грудень 2015 року, січень-грудень 2016 року, січень-грудень 2017 року та січень-липень 2018 року та утримано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 88 455,70 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, забезпечення громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення врегульовані Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР; тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 Закону №393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

У статті 5 Закону №393/96-ВР, зокрема, передбачено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Відповідно до статті 15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку врегулювано положеннями Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI; тут і далі - в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013 №406-VІІ, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 частини 2 статті 12 Закону №2464-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, відповідно до покладених на нього завдань забезпечує збір та ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску.

У статті 1 Закону №2464-VI визначено, що органи доходів і зборів - це центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску) та забезпечує її реалізацію (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), та його територіальні органи.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.2014 №236, Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Пунктом 1 Положення про Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, затвердженого наказом ДФС України від 01.02.2019 №80, передбачено, що Головне управління ДФС у Дніпропетровській області є територіальним органом ДФС України. Головне управління ДФС у Дніпропетровській області забезпечує реалізацію повноважень ДФС на території Дніпропетровської області.

Враховуючи вищевикладене, збір та ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску на території Дніпропетровської області належить до повноважень Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

При цьому, у статті 1 Закону №2464-VI визначено, що Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

За положеннями частини 2 та 3 статті 16 Закону №2464-VI Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб. Ведення реєстру страхувальників Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 18 Закону №2464-VI передбачено, що джерелами формування Державного реєстру є відомості, що надходять до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду від:

- державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

- платників єдиного внеску;

- застрахованих осіб;

- фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад;

- органів доходів і зборів та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру;

- центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики;

- державної служби зайнятості;

- інших підприємств, установ, організацій та військових частин;

- центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів;

- територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску;

- інших джерел, передбачених законодавством.

У частині 1 статті 20 Закону №2464-VI встановлено, що реєстр застрахованих осіб - це автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону. Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 20 Закону №2464-VI персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Абазом 1 пункту 2 Розділу ІІ Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.04.2018 за №476/31928 (далі - Положення №10-1; тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин із змінами, внесеними Постановою Правління ПФУ від 27.03.2018 №8-1) встановлено, що джерела формування реєстру застрахованих осіб визначені статтею 18 Закону.

За положеннями абзацу 2 пункту 2 Розділу ІІ Положення №10-1 у Реєстрі застрахованих осіб накопичується, зберігається, автоматично обробляється інформація (далі - обробка інформації) про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інформація, необхідна для обчислення і призначення страхових виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування із:

- звітності та повідомлень про прийняття працівника на роботу;

- системи персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

- електронних пенсійних справ;

- системи обліку сплати страхових внесків;

- фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- відомостей, що подаються застрахованими особами у випадках, передбачених законами та цим Положенням;

- реєстру страхувальників Державного реєстру;

- центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану;

- звернень громадян до органів Пенсійного фонду України;

- інших джерел, передбачених законодавством.

За приписами пункту 5 Розділу І Положення №10-1 Реєстр застрахованих осіб забезпечує:

- облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію;

- накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 Розділу І Положення №10-1 Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Водночас, Спільним листом Міндоходів та Пенсійного фонду України від 27.12.13 №21052/5/99-99-17-03-01-16, від 27.12.13 №36398/05.10 «Про надання роз`яснень щодо єдиного внеску» відповідно до ст.12, п.3 ч.1 ст. 13-1 ст.20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами) Міністерство доходів і зборів України та Пенсійний фонд України повідомлено, зокрема, Головним управлінням Пенсійного фонду України в областях, що консультації з питань ведення Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, включаючи питання заповнення таблиць 5-9 додатку 4, всіх таблиць додатку 5, додатку 6 та додатку 7 звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 за №454 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.09.2013 № 1628/24160, надають органи Пенсійного фонду України.

З вищенаведених норм вбачається, що володільцем даних Реєстру застрахованих осіб, зокрема, інформації про страховий стаж та про сплату єдиного соціального внеску щодо позивача є саме Пенсійний фонд України.

Отже, суд зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в порушення вищенаведених норм не було надано повні та об`єктивні відповіді на звернення ОСОБА_1 від 21.02.2019, 14.03.2019 та 04.04.2019 року.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині ненадання ОСОБА_1 відповіді на листи від 21.02.2019, 14.03.2019 та 04.04.2019 року щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу наступних періодів: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року та щодо відсутності відомостей стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про сплату єдиного соціального внеску в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за наступні періоди: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року.

Поряд із цим, суд зазначає, що частиною 1 статті 19 Закону №2464-VI встановлено, що Реєстр страхувальників - це автоматизований банк відомостей, створений для ведення обліку платників єдиного внеску - страхувальників. Реєстр страхувальників формує та веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів, Пенсійний фонд та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною 2 статті 19 Закону №2464-VI до реєстру страхувальників вносяться такі відомості: 1) податковий номер юридичних осіб (ідентифікаційний номер фізичних осіб - платників податків). Відомості про осіб, які через релігійні або інші переконання відмовилися від ідентифікаційного номера та мають відповідний запис у безконтактному електронному носії паспорта громадянина України про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, обліковуються в порядку, встановленому центральним органом державної влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом; 2) найменування (для фізичних осіб - підприємців та фізичних осіб, які використовують найману працю, - прізвище, ім`я, по батькові); 3) місцезнаходження (для юридичної особи) та місце реєстрації місця проживання або місце фактичного проживання (для фізичної особи); 4) форма власності; 5) види економічної діяльності, в тому числі основний; 7) кількість працівників на дату подання звітності та осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами; 8) інша інформація, необхідна для обліку платників, їх зобов`язань та сплати єдиного внеску.

Як було встановлено судом в ході розгляду справи по суті Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області не зараховані до страхового стажу наступні періоди: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року, підставою чого стала відсутність в Реєстрі застрахованих осіб інформації про сплату єдиного соціального внеску щодо ОСОБА_1 за вказані періоди.

При цьому, сплата УМВС України на Придніпровській залізниці єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на заборгованість грошового забезпечення ОСОБА_1 за вищезазначені періоди повністю підтверджується належними доказами, які містяться у матеріалах справи.

Крім того, суд звертає увагу, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області під час судового розгляду справи до суду не було надано доказів внесення до Реєстру страхувальників, як складової частини Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, інформації про сплату страхувальником (УМВС України у Дніпропетровській області) єдиного внеску щодо позивача за періоди: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року.

Отже, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління ДФС у Дніпропетровській області внести відомості до персональної облікової картки фізичної особи ОСОБА_1 в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату єдиного соціального внеску за наступні періоди: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року та зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу наступні періоди: грудень 2015 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, вересень, листопад, грудень 2016 року, із січня по грудень 2017 року, із січня по липень 2018 року.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, на підставі вищенаведених норм, з метою повного та ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за необхідне скоригувати позовні вимоги.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у загальному розмірі 1 536,80 грн, сплачений ОСОБА_1 при поданні до суду адміністративного позову відповідно до квитанції №МР_АВ300597SHV_7735867, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у сумі 768,40 грн та з Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області у сумі 768,40 грн відповідно.

Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до відповідача 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ), відповідача 2 Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці (місцезнаходження: 49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Карла Маркса, буд.108А; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині ненадання ОСОБА_1 відповідей на листи від 21.02.2019, 14.03.2019 та 04.04.2019 року щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу наступних періодів: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року та щодо відсутності відомостей стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про сплату єдиного соціального внеску в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за наступні періоди: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління ДФС у Дніпропетровській області внести відомості до персональної облікової картки фізичної особи ОСОБА_1 в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату єдиного соціального внеску за наступні періоди: грудень 2015 року, січень-липень, вересень, листопад-грудень 2016 року, 2017 рік, січень-липень 2018 року та зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу наступні періоди: грудень 2015 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, вересень, листопад, грудень 2016 року, із січня по грудень 2017 року, із січня по липень 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення згідно з вимогами частини 3 статті 243 КАС України складений 05 серпня 2019 року.

Суддя І.В. Юхно