Справа № 826/16660/15
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2019 року

Київ

справа №826/16660/15

адміністративне провадження №К/9901/47814/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу №826/16660/15

за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» Паламарчука Віталія Віталійовича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2016 року (прийняту у складі: головуючого судді Шулежка В.П.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Сорочка Є.О., суддів: Земляної Г.В., Літвіної Н.М.),

у с т а н о в и в :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» Паламарчука Віталія Віталійовича, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» про встановлення факту нікчемності договору № 1 від 03.06.2015 про внесення змін до договору №110533-ДР-08 банківського вкладу від 04.06.2014, викладеного в листі «Щодо встановлення факту нікчемності правочину» № 04-08/1094 від 23.07.2015;

- зобов`язати відповідачів утриматись від дій, спрямованих на встановлення факту нікчемності договору №1 від 03.06.2015 про внесення змін до договору №110533-ДР-08 банківського вкладу від 04.06.2014.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» безпідставно визнано нікчемним договір про внесення змін та безпідставно застосовано п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2016 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

4. Рішення судів мотивовані тим, що оскаржуваний лист не є рішенням суб`єкта владних повноважень, він не створює жодних прав та обов`язків особі, якій його адресовано, а відтак, визнання його протиправним та скасування жодним чином не може поновити порушені права позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Крім того, суд апеляційної інстанції погодився з висновком Уповноваженої особи про нікчемність спірного правочину.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. 13 квітня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .

У касаційній скарзі скаржник просить постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню.

6. Ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року у справі №826/16660/15.

7. 15 травня 2018 року до Верховного Суду від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» надійшов відзив на касаційну скаргу.

У відзиві на касаційну скаргу уповноважена особа Фонду просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а судові рішення - без змін. Вказує, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими.

8. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 25.06.2019 №829/0/78-19, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Тацій Л.В.

9. Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотань скаржника та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» про розгляд справи за їх участю та/або їх представників, справу призначено до касаційного розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 18.09.2019.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Між ПАТ «Банк Національний кредит» (банк) та ОСОБА_1 (вкладник) укладений договір банківського вкладу № 110533-ДР-08 від 04.06.2014 строком на 12 (дванадцять) місяців + 1 (один) день (366 днів) в іноземній валюті - долар США з авансовою виплатою відсотків для клієнтів Private Banking (далі - договір вкладу).

Згідно умов вказаного договору банк відкриває вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_1 , а вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти в сумі 2300000 дол. США.

Згідно з пунктів 2.2, 2.3 договору вкладу депозит розміщується з 04 червня 2014 року по 06 червня 2015 року включно. Банк сплачує вкладнику процентну ставку за користування депозитом у розмірі 9% річних.

Відповідно до пункту 3.5 договору вкладу вкладник має право звернутися з проханням про дострокове розірвання Договору і повернення суми Депозиту в робочий день протягом операційного часу, письмово попередивши про це банк за 10 робочих днів до бажаної дати повернення суми депозиту, шляхом подання відповідної заяви про дострокове розірвання дії договору. Датою розірвання договору вважається дата повернення суми депозиту.

Пунктом 3.7 договору вкладу передбачено, що у випадку розірвання цього договору з ініціативи вкладника, проценти нараховуються та сплачуються за ставкою у розмірі 1 % річних для іноземних валют.

Позивач 03.06.2015 звернувся до банку із заявою про дострокове розірвання договору вкладу (а.с. 28). Цього ж дня, між ПАТ «Банк Національний кредит» та ОСОБА_1 укладено договір від 03.06.2015 № 1 про внесення змін до договору вкладу, згідно умов якого сторони вирішили пункт 3.7 договору вкладу викласти в наступній редакції: «У випадку розірвання цього договору з ініціативи вкладника, проценти нараховуються та сплачуються за ставкою у розмірі 9% річних».

В подальшому, постановою Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» до категорії неплатоспроможних» від 05.06.2015 № 358 ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» віднесено до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» № 114 від 05.06.2015, на підставі якого, з 08.06.2015 розпочато процедуру виведення ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації.

Листом Уповноваженої особи «Щодо встановлення факту нікчемності правочину» від 23.07.2015 № 04-08/1094 позивача повідомлено про те, що після перевірки договору № 1 від 03.06.2015 про внесення змін до договору вкладу виявлено, що вказаний договір є нікчемним з підстав, визначених пунктом 1 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI.

IІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Вирішуючи даний спір суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм права, з огляду на наступне.

Згідно із частинами 1, 2, 10 статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI) Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 вказаного Закону, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу чи рішення, оформленого повідомленням про нікчемність правочину, уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення Уповноваженої особи не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою Фонду, що здійснює повноваження органу управління банку.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 910/12294/16 від 11 квітня 2018 року, № 910/24198/16 від 16 травня 2018 року, № 819/353/16 від 04 липня 2018 року.

Оскільки рішення про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, таке рішення не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому не можуть порушуватися будь-які права таких осіб внаслідок його прийняття. Таким чином, права позивача у цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами цього банку як юридичної особи.

Отже, встановлена правова природа згаданого рішення унеможливлює здійснення судового розгляду щодо його оскарження, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» про встановлення факту нікчемності договору № 1 від 03.06.2015 про внесення змін до договору №110533-ДР-08 банківського вкладу від 04.06.2014, викладеного в листі «Щодо встановлення факту нікчемності правочину» № 04-08/1094 від 23.07.2015, а також зобов`язання відповідачів утриматись від дій, спрямованих на встановлення факту нікчемності договору №1 від 03.06.2015 про внесення змін до договору №110533-ДР-08 банківського вкладу від 04.06.2014 не можуть бути розглянуті у судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах).

За правилами абзацу першого частини першої статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2016 року та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2018 року у справі № 826/16660/15 - скасувати.

3. Провадження у справі № 826/16660/15 - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді С. Г. Стеценко

Л. В. Тацій