Справа № 400/2075/19
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 вересня 2019 р. № 400/2075/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Контакт-Жилбуд", вул. Мала Морська, 58, Миколаїв, 54002
до Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, Миколаїв, 54001
провизнання протиправним та скасування наказу від 05.07.2019 р. №1503,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Будівельна компанія «Контакт-Жилбуд» звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області з вимогами визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 05.07.2019 №1503.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що спірним наказом відповідача призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Будівельна компанія «Контакт-Жилбуд». Зазначений наказ про призначення перевірки винесено без наявності передбачених Податковим кодексом України підстав. Навіть у самому наказі, відсутні посилання на підстави призначення перевірки, а відповідач лише обмежився переліком статей Кодексу. Окрім відсутності підстави проведення перевірки, у наказі відсутній і період її проведення.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Відповідачем надіслано на адресу суду відзив, в якому позиція викладена наступним чином. Фактичною підставою призначення та проведення перевірки стало отримання контролюючим органом податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків податкового законодавства, а також, виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків. Відповідно, правовою підставою є пп.78.1.1 та пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, про що зазначено у запиті про надання пояснень та їх документального підтвердження, оскаржуваному наказі та направленнях на перевірку. Свого часу контролюючим органом було складено та направлено на адресу позивача запит про надання пояснень та їх документального підтвердження. Підставами направлення запиту про надання пояснень стало отримання Результатів опрацювання зібраної податкової інформації, а також, виявлення невідповідності звітних показників позивача та його контрагентів у ЄРПН відповідно до Автоматизованої інформаційної системи. Відповідно до абз.4 п.73.3 ст.73 ПК України запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу. Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків. Окрім того, відповідно до ст.ст.73, 78 ПК України, від платника податків не надходило пояснень та їх документального підтвердження, внаслідок чого контролюючим органом на виконання приписів ст.78 ПК України було прийнято рішення про проведення перевірки, оформлене наказом від 05.07.2019 №1503. Під час виходу на перевірку директору позивача було пред`явлено копію наказу, направлення на проведення перевірки та службові посвідчення перевіряючих осіб на виконання вимог ст.81 ПК України. Про отримання копії наказу та ознайомлення з направленнями та посвідченнями свідчить власноручний підпис директора, вчинений на направленнях. Також, наказ вичерпав свою дію, у зв`язку з проведенням перевірки. Так, на підставі ст.86 ПК України, за результатами перевірки призначеної наказом №1503 від 05.07.2019, що оскаржується по цій справі, складено акт перевірки та надіслано його примірник позивачеві у порядку ст.42 ПК України. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 24.12.2010 у справі 321-25а10, що отримала підтвердження у Верховного Суду у постанові від 13.03.2018 у справі №804/113/16, платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючим органом. Таким чином, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень ( у тому числі наказів про призначення перевірки) дій, або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення перевірки можуть бути задоволенні лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбувся допуск посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки, в іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено.

Позивач надіслав відповідь на відзив, в якому зазначив, що у декількох постановах Верховного Суду висловлена правова позиція, що платник податків може оскаржити відповідні рішення контролюючого органу, незалежно від того, чи була здійсненна така перевірка, зокрема у постановах від 27.01.2015 №21-425а14, від 09.02.2016 у справі №826/5689/13-а, від 16.02.2016 у справі №826/12651/14 та Вищого адміністративного суду України від 02.02.2016 у справі №К/800/61414/14 від 29.11.2016. Також, позивач послався на відповідні рішення Європейського суду з прав людини «Рисовський проти України», Беєлер проти Італії», «Москаль проти Польщі» та інші, проте, що неможливо уникнути судового оскарження рішення суб`єкта владних повноважень.

Під час ознайомлення з наказом, перевіряючим було повідомлено про протиправність наказу від 05.07.2019 №1503, та зроблено пояснення на направленнях на проведення перевірки, але ж до суду представником відповідача вказані пояснення не надані.

Відповідачем так і не надано пояснень щодо наявності фактичних обставин для призначення позапланової перевірки. Відповідачем лише було повідомлено, що на адресу позивача направлявся якийсь запит. ТОВ «Будівельна компанія «Контакт-Жилбуд» зробила запит до «Укрпошти» та отримало відповідь, що відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 701 не вручено з технічних причин.

Надані відповідачем конверти не є належним та допустимим доказом, оскільки, відповідно Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом «Укрпошти» від 12.05.2006 №211, належним та допустимим доказом на підтвердження направлення є бланк повідомлення про вручення Ф.119.

Більш того, ГУ ДФС у Миколаївській області направлено 14.05.2019 листа позивачу, який ним отримано 15.05.2019, тобто в той період коли запит про надання документів не було вручено.

Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено, що порядок листування контролюючого органу з платниками податків визначено ст.73 та ст.42 Податкового кодексу України. Необхідно звернути увагу, що судова практика, наведена платником податків, стосується завчасного направлення наказу та повідомлення про проведення перевірки, але ніяк не запиту. У цій конкретній справі наказ, направлення та посвідчення посадових осіб було пред`явлено особисто директору. До того ж, за логікою позивача будь-якому платнику податків було би легко уникнути податкової перевірки шляхом неотримання поштової кореспонденції від контролюючого органу.

Представник позивача зазначив у судовому засіданні про допуск до перевірки, що в свою чергу свідчить про вичерпання наказом своєї дії, його реалізації, як акта індивідуальної дії. Про реалізацію наказу про проведення перевірки також свідчить оформлення її результатів у порядку ст.86 ПК України. Так, після допуску до перевірки робочою групою було досліджено первинні документи, надані посадовими особами платника податків, та складено акт №1084/14-29-14-07/24786264 від 01.08.2019.

Під час виходу за податковою адресою платника податків із запитом, а й акт перевірки, оскільки мав намір уникнути перевірки та приховати факти порушення податкового законодавства.

Під час судових засідань 05.08.2019, 13.08.2019, представники позивача та відповідача підтвердили свої позиції, викладені у процесуальних заявах по суті справи.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження 10.09.2019 без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, відповідно до визначених строків в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі, оскільки клопотань від сторін про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, від сторін не надходило.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ТОВ «Будівельна компанія «Контакт-Жилбуд» зареєстрована як юридична особа, 12.08.2002. Основним видом діяльності товариства є будівництво житлових і нежитлових будівель.

19.04.2019 Головне управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області направило на адресу ТОВ «Будівельна компанія «Контакт-Жилбуд» запит №2401/10/14-29-14-08-11 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень).

22.04.2019 зазначений запит було прийнято поштовим відділенням.

25.04.2019 зазначений запит прибув до поштового відділення за місцезнаходженням позивача.

25.04.2019 зазначений запит повернуто «Укрпоштою» на поштове відділення відправника.

27.05.2019 зазначений запит надійшов до поштового відділення відправника та повернуто відправнику.

05.07.2019 ГУ ДФС у Миколаївській області винесено наказ №1503 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Будівельна компанія «Контакт-Жилбуд».

В наказі зазначено, що він прийнятий на підставі ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, ст.82 Податкового кодексу України.

01.08.2019 на підставі цього наказу проведено податкову перевірку та складено Акт №1084/14-29-14-07/24786264.

Відповідно до п.п..78.1.1, 78.1.4 п.78.1 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до п.73.3. ст.73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п.42.2. ст.42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п.42.4 ст.42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Верховним Судом сформульована правова позиція, що платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. При цьому, ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин. Отже, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Відтак, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Таким чином, наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків. А за результатами реалізації прав, що випливають із вказаного наказу, податковим органом складено не лише акт перевірки, а й прийняті податкові повідомлення-рішення.

Отже, податковим органом фактично була реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, у зв`язку з чим оспорюваний наказ не є таким, що порушує права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків, а відтак, задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки, по-перше, такий наказ відповідача не є юридично значимим для позивача, по-друге, після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Зазначений висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 804/1113/16 (К/9901/19326/18), від 30.11.2018 у справі № 808/1641/15 (К/9901/6626/18), від 07.11.2018 р. № П/811/824/17, від 24.01.2019 №826/13963/16.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем було допущено представників контролюючого органу до проведення позапланової виїзної перевірки, та в теперішній час складено Акт за її результатами, суд позбавлений можливості оцінити законність наказу про її призначення, оскільки він вже вичерпав свою дію, шляхом виконання.

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Контакт-Жилбуд" (вул. Мала Морська, 58,Миколаїв,544) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) відмовити.

2. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 17.09.19