Справа № 820/5492/17
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 р.Справа № 820/5492/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника позивача Післегіної А.А.

представника відповідача Соіч Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області (ГУ ДПС у Харківській області) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 09.04.19 року по справі № 820/5492/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "САН ОЙЛ"

до Головного управління ДФС у Харківській області , Державної фіскальної служби України

про визнання бездіяльності протиправною, скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "САН ОЙЛ", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної служби України, в якому, уточнивши позовні вимоги, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України в Харківській області від 29.06.2017 року № в частині стягнення штрафних санкцій в розмірі 48090.81 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність ДФС України, яка полягає у несвоєчасній реєстрації в системі електронного адміністрування реалізації пального залишків пального, придбаних до 01.03.2016 року, як обсягу, на який платник податків вправі зареєструвати акцизні накладні та /або розрахунки коригувань.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2018 року в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ДФС України, яка полягає у несвоєчасній реєстрації в системі електронного адміністрування реалізації пального залишків пального, придбаних до 01.03.2016 року, як обсягу, на який платник податків вправі зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригувань адміністративний позов залишено без розгляду, внаслідок пропущення строків звернення до суду, визначених ст.122 КАС України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.18 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2018 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "САН ОЙЛ" залишено без задоволення.

Не погодившись з судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, позивачем подано касаційну скаргу, в якій він просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити, обґрунтовуючи тим, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, а саме не правильно застосовано пункт 9 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України (у редакції Закону України № 909 від 24.12.2015) та Порядок електронного адміністрування реалізації пального, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 113 від 24.02.2016.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.01.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «САН ОЙЛ» - задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2018 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САН ОЙЛ" до Головного управління ДФС у Харківській області, ДФС України про визнання бездіяльності протиправною, скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України в Харківській області від 29.06.2017 № в частині стягнення штрафних санкцій в розмірі 48090, 81 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що факт спроб своєчасної реєстрації акцизних накладних відповідачем не визнавався. У відзиві на позовну заяву відповідачем вказано можливі законодавчі підстави неможливості здійснення реєстрації накладних до моменту внесення даних акту інвентаризації до СЕРАП з огляду на мотивувальну частину позовної заяви.

Проте, жодні дані щодо реальних спроб такої реєстрації накладних позивачем в ГУ ДФС відсутні.

Відповідно до вимог п.231.6 ст. 231 ПКУ - підтвердженням особі, що реалізує пальне, про прийняття її акцизної накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру акцизних накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані акцизні накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 231.1 цієї статті, протягом операційного дня отримувачу пального/особі, яка реалізує пальне, надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Позивачем не надавалось ні квитанцій, підтверджуючих спроби своєчасної реєстрації накладних з вказівкою на підстави їх неприйняття, ні інших належних та допустимих доказів на підтвердження цього факту. Також, у позовній заяві та інших наданих до суду процесуальних документах позивачем жодного разу не зазначались, навіть, дати таких спроб, що свідчило б про можливу своєчасність реєстрації акцизних накладних.

Також ГУ ДФС підкреслює, що не погоджується і з висновками суду першої інстанції щодо несвоєчасності відображення відповідачем даних акту інвентаризації в СЕРАП, оскільки жодним чинним нормативно-правовим актом не встановлено термінів внесення інформації з акту інвентаризації до СЕРАП, а отже об`єктивно неможливо визначити своєчасність чи несвоєчасність здійснення таких дій відповідачем.

Якщо обсяг, визначений відповідно до пункту 232.3 статті 232 цього Кодексу, є меншим за обсяг пального в акцизній накладній та/або розрахунку коригування, які платник податку повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних, то платник податку зобов`язаний перерахувати до бюджету суму коштів у розмірі акцизного податку за відповідний обсяг реалізованого пального, самостійно розрахованого за ставками, передбаченими підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, та зареєструвати заявку на поповнення обсягу залишку пального в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідач зауважує, що підприємство мало право зареєструвати акцизні накладні не лише з залишку пального які утворились станом на 01.03.16 (за актом інвентаризації), а також з пального, яке можливо було придбати протягом березня - квітня 2016 року, також мало право поповнити електронний рахунок на відповідний обсяг пального.

Позивачем надано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якій серед іншого зазначено, що аналіз пункту 9 підрозділу 5 розділу XX Податкового кодексу України (у редакції Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" № 909-VIII від 24 грудня 2015 року) свідчить про її імперативний характер, як щодо обов`язку платника податку подати контролюючому органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року, так і обов`язку контролюючого органу врахувати обсяги залишку пального, зазначені в акті інвентаризації, як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування в системі електронного адміністрування реалізації пального.

19 березня 2016 року позивач на виконання вказаних положень Порядку подав в електронному вигляді Акт інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016 року, який було доставлено до ДФС 19.03.2016 року та зареєстровано під номером , що підтверджується копією квитанції № 2.

Тобто, відповідач був обізнаний, що із закінченням перехідного періоду, невнесення ним у СЕАРП зазначених у акті інвентаризації обсягів залишку пального призведе до неврахування цих залишків у формулі, визначеній пунктом 232.3. статті 232 цього Кодексу, як обсягу, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування в системі електронного адміністрування реалізації пального, що позбавить Платника податків можливості реєструвати акцизні накладні в ЄРАН з 01.04.2016 року.

Не зважаючи не це, зазначені у акті інвентаризації Товариства залишки пального до 26 квітня 2016 року не були відображені в СЕАРП, а відповідно і обсяги таких залишків не були враховані і у формулі, визначеній пунктом 232.3. статті 232 Податкового кодексу України, як обсяги, на які позивач має право зареєструвати акцизні накладні в СЕАРП, що унеможливило позивачу здійснити реєстрацію акцизних накладних.

Таким чином, на думку позивача, він був позбавлений можливості зареєструвати акцизні накладні виключно з причин неврахування обсягу залишків пального, зазначених в акті інвентаризації, вина Позивача у вказаний період часу у несвоєчасній реєстрації акцизних накладних у Єдиному реєстрі відсутня, що виключає здійснення Позивачем податкового правопорушення в розумінні статті 109 Податкового кодексу України.

Також позивач зазначає, обізнаний про те, що порушення вимог щодо наявності обсягу пального, обчисленого відповідно до п. 232.3 ст. 232 ПК України буде причиною неприйняття акцизної накладної/розрахунку коригування для реєстрації в ЄР АН (пп.4 п. 9 Порядку ведення Єдиного реєстру акцизних накладних, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2016 р. №114), щодня з 01.04.2016 р. до 26.04.2016 р. робив витяги з СЕАРП щодо обсягу пального, на який платник має право зареєструвати акцизні накладні/розрахунки коригування до акцизних накладних в ЄР АН станом на дату виписки акцизних накладних.

Дані таких витягів свідчили про те, що за деякими кодами УКТ ЗЕД було позитивне значення обсягів пального, а по інших кодах УКТ ЗЕД впродовж усього цього періоду з 01 по 26 квітня 2016 року було від`ємне значення, а позитивне значення виникало лише за рахунок ліміту зареєстрованих протягом березня-квітня 2016 року акцизних накладних постачальників на користь позивача. При виникненні позитивного значення обсягів пального Позивач здійснював реєстрацію відповідних акцизних накладних в порядку їх черговості відразу ж, як тільки дозволяла система.

Також, позивач вважає доводи апелянта відносно того, що позивач мав право внести кошти на поповнення електронного рахунку в зв`язку із не відображенням даних акта обсягу пального, необгрунтованими, оскільки позивачем подано 19.03.2016 року акт обсягу залишків пального і його обсяг не заперечувався податковим органом станом на 26.04.2016 року при внесенні такої інформації до СЕАРП, та як наслідок, Позивач мав право виписувати і реєструвати акцизні накладні, враховуючи дані акту інвентаризації від 19.03.2016 року, а Відповідач таким чином позбавив можливості Позивача зареєструвати акцизні накладні.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає про те, що в акті інвентаризації залишків пального відсутнє пальне за кодом УКТ ЗЕД .

Вказане пальне було придбано позивачем у постачальника ТОВ «ГВІН-2009» в період з 02 березня по 10 квітня 2016 року, тому залишки пального не були відображені в акті інвентаризації позивача, оскільки акт складався станом на 1 березня 2016 року.

Але вказаний обсяг пального за кодом УКТ ЗЕД був внесений до акту інвентаризації залишків пального ТОВ «ГВІН-2009», який було подано до ДФС 18.03.2016 року, прийнято 18.03.2016 року і зареєстровано під номером , що підтверджується квитанцією №2.

При цьому інформація щодо обсягу пального, зазначеного в акті від 18.03.2016 року, була відображена в СЕАРП лише 25.04.2016 року, що позбавило ТОВ «ГВІН-2009» можливості використовувати власні залишки пального, придбані до 01.03.2016 року, та своєчасно зареєструвати акцизні накладні на користь покупця ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «САН ОЙЛ».

Вказана інформація отримана позивачем 10 липня 2019 року у відповідь на запит від 04 липня 2019 року.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 19.03.2016 року позивач з урахуванням приписів п.9 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України та Порядку електронного адміністрування реалізації пального, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2016 року № 113 подав до податкового органу акт інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016, який зареєстровано контролюючим органом під номером .

Інформація про обсяги пального, яка відображена в акті від 19.03.2016 року в системі електронного адміністрування реалізації пального 26.04.2016, що підтверджується даними витягу щодо обсягу пального, на який платник має право зареєструвати акцизні накладні/розрахунки коригування до акцизних накладних.

26.04.2016 року підприємством подано на реєстрацію та зареєстровано акцизні накладні, виписані у період з 03.04.2016 року по 10.04.2016 року.

03.05.2017 року відповідачем проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у декларації акцизного податку, за результатами якої складено акт № 3461/20-40-40-03-05/39197130, яким встановлено порушення граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі, встановлених ст.231 ПК України, на підставі якого прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 29.06.2017 року № про нарахування штрафних санкцій у розмірі 216270,76 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було порушено граничного терміну реєстрації акцизних накладних, що мало наслідком застосування штрафних санкцій, оскільки фактично відповідач незаконно не прийняв акцизні накладні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до пп. 14.1.4, 14.1.145 п. 14.1 статті 14 ПК України, акцизний податок - це непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції); підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.

Єдиний реєстр акцизних накладних - реєстр відомостей щодо акцизних накладних, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками акцизного податку електронними документами (п.п.14.1.60-1 ПК України).

Згідно пп. 212.1.11 п. 212.1, пп. 212.3.1 п. 212.3 статті 212, пункту 213.1 статті 213 ПК України, платниками податку є особи - суб`єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів. Такі суб`єкти підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку - контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу підакцизних товарів.

Згідно з п.п.212.1.11 п. 212.1, п.п.212.3.1 п. 212.3 ст. 212, п.213.1 статті 213 ПК України, платниками податку є особи - суб`єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів. Такі суб`єкти підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку - контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу підакцизних товарів.

Реєстрація здійснюється не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому здійснюється реалізація підакцизних товарів. Отже, реєстрація контролюючими органами таких платників, як платників акцизного податку здійснюється автоматично при поданні ними декларації з акцизного податку до контролюючих органів, які обслуговують адміністративно-територіальні одиниці, на яких розташовано пункти продажу підакцизних товарів.

Відповідно до п.п.212.3.4 п.212.3 ст.212 Податкового кодексу України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального.

Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Відповідно до пп. 212.1.15 п.212.1 ст.212 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями (далі - Кодекс), платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

Відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 статті 213 ПК України, об`єктом оподаткування акцизним податком є, зокрема, операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до п.231.5 ст.231 ПК України при реалізації пального особа, яка реалізує пальне, зобов`язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального, та акцизні накладні / розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального суб`єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Граничний строк реєстрації акцизної накладної визначений п.231.6 ст.231 Податкового кодексу України і складає п`ятнадцять календарних днів, наступних за датою складання означеної накладної.

З матеріалів справи вбачається, що під час перевірки з`ясувалось, що акцизні накладні на суму 48090,81 грн., зареєстровані в ЄРАН з порушенням термінів реєстрації внаслідок неврахування контролюючим органом обсягів залишку пального за актом інвентаризації обсягів залишку пального станом на 01.03.2016 від 19.03.2016 та несвоєчасного включення обсягів залишку пального до СЕАРП обсягу пального, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні/розрахунки коригування до акцизних накладних.

Підпунктом 9 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що протягом 20 календарних днів, починаючи з 1 березня 2016 року, платник податку зобов`язаний подати контролюючому органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року із зазначенням адрес об`єктів, на яких зберігаються відповідні обсяги залишків пального, перелік резервуарів, в яких зберігаються обсяги залишку пального, їх технічних параметрів (фізична місткість, що відповідає технічним паспортам), правовстановлюючих документів на відповідні об`єкти та документів, що засвідчують правові підстави експлуатації таких об`єктів.

Зазначені у такому акті інвентаризації обсяги залишку пального контролюючий орган враховує у формулі, визначеній пунктом 232.3 статті 232 цього Кодексу, як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Дані акта проведення інвентаризації обсягів залишку пального можуть бути перевірені контролюючим органом у встановленому порядку протягом шести календарних місяців із дня його подання.

При встановленні за результатами перевірки невідповідності обсягів пального, зазначених у акті інвентаризації, фактичним даним та/або даним бухгалтерського обліку підприємства контролюючий орган здійснює відповідні коригування в Єдиному реєстрі електронних акцизних накладних на підставі даних акта перевірки.

Підставою для застосування штрафних санкцій в податковому повідомленні-рішення зазначено абз.3,4,5,6 п.п.120-2 ст.120-2 ПК України, відповідно до яких: порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації акцизних накладних / розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених статтею 231 цього Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: 2 відсотків від суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 20 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 30 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 61 до 90 календарних днів; 40 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 91 і більше календарних днів.

Згідно п.232.1 ст.232 ПК України облік обсягів пального в системі електронного адміністрування реалізації пального ведеться за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Ведення обліку обсягів пального у системі електронного адміністрування реалізації пального здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Одиницею обліку обсягів пального в системі електронного адміністрування реалізації пального є літри, приведені до температури 15 °C. При цьому відпущені літри через паливо роздавальні колонки на автомобільних заправних станціях (комплексах), автомобільних газових заправних станціях для цілей цього розділу вважаються як літри, приведені до температури 15 °C. Така одиниця обліку повинна використовуватися в первинних бухгалтерських документах, акцизних накладних/розрахунках коригування до акцизних накладних, декларації з акцизного податку.

Система електронного адміністрування реалізації пального забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД:

обсягів пального, що містяться у виданих та отриманих акцизних накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних;

обсягів пального, виробленого на митній території України або ввезеного на митну територію України, з яких сплачено акцизний податок;

обсягів пального, на які платники податку зареєстрували заявки на поповнення обсягів залишку пального за рахунок сплачених коштів в бюджет в системі електронного адміністрування реалізації пального;

сум сплаченого акцизного податку, за рахунок яких платники податку можуть зареєструвати заявки на поповнення обсягів залишку пального;

обсягу залишку пального, на який платники податку мають право зареєструвати акцизні накладні та розрахунки коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Порядок електронного адміністрування реалізації пального встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 231.6 статті 231 Податкового кодексу України реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Підтвердженням особі, що реалізує пальне, про прийняття її акцизної накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру акцизних накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Згідно з пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру акцизних накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 114, для реєстрації в Реєстрі акцизні накладні/розрахунки коригування надсилаються до Державної фіскальної служби в електронній формі відповідно до порядку подання податкових документів в електронному вигляді з дотриманням умови щодо реєстрації електронного цифрового підпису уповноваженої особи у порядку, визначеному законодавством.

Акцизні накладні/розрахунки коригування надсилаються протягом операційного дня.

Операційний день для реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування у Реєстрі триває щодня з 8 до 19 години.

При цьому за правилами абзаців восьмого, дев`ятого пункту 231.6 статті 231 Податкового кодексу України платник податку має право зареєструвати акцизну накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, в якій загальний обсяг реалізованого пального не перевищує обсяг, обчислений відповідно до пункту 232.3 статті 232 цього Кодексу.

Якщо обсяг, визначений відповідно до пункту 232.3 статті 232 цього Кодексу, є меншим за обсяг пального в акцизній накладній та/або розрахунку коригування, які платник податку повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних, то платник податку зобов`язаний перерахувати до бюджету суму коштів у розмірі акцизного податку за відповідний обсяг реалізованого пального, самостійно розрахованого за ставками, передбаченими підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, та зареєструвати заявку на поповнення обсягу залишку пального в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Пунктом 9 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що протягом 20 календарних днів, починаючи з 1 березня 2016 року, платник податку зобов`язаний подати контролюючому органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року із зазначенням адрес об`єктів, на яких зберігаються відповідні обсяги залишків пального, перелік резервуарів, в яких зберігаються обсяги залишку пального, їх технічних параметрів (фізична місткість, що відповідає технічним паспортам), правовстановлюючих документів на відповідні об`єкти та документів, що засвідчують правові підстави експлуатації таких об`єктів. Зазначені у такому акті інвентаризації обсяги залишку пального контролюючий орган враховує у формулі, визначеній пунктом 232.3 статті 232 цього Кодексу, як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Колегія суддів зауважує, що аналогічні за правовим регулюванням положення містить і Порядок електронного адміністрування реалізації пального, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 113.

Так, згідно з пунктом 31 цього Порядку дані акта проведення інвентаризації обсягів залишку пального можуть бути перевірені контролюючим органом у встановленому порядку протягом шести календарних місяців із дати його подання.

При встановленні за результатами перевірки невідповідності обсягів пального, зазначених у акті інвентаризації, фактичним даним та/або даним бухгалтерського обліку підприємства контролюючий орган здійснює відповідні коригування в Єдиному реєстрі електронних акцизних накладних на підставі даних акта перевірки.

Таким чином, платник податку зобов`язаний подати контролюючому органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року.

Разом з тим, на контролюючий орган покладено обов`язок врахувати обсяги залишку пального, зазначені в акті інвентаризації, як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування в системі електронного адміністрування реалізації пального.

За пунктом 9 підрозділу 5 розділу XX Податкового кодексу України контролюючий орган має право перевірити дані акта проведення інвентаризації обсягів залишку пального протягом шести календарних місяців із дня його подання. При цьому норми, яка б пов`язувала час врахування контролюючим органом обсягів залишку пального згідно даних акту інвентаризації із часом проведення перевірки, податкове законодавство не містить. Більш того врахування відповідачем залишків пального одразу з моменту подання акту інвентаризації, не позбавляє права контролюючий орган на здійснення коригування у разі виявлення при перевірки невідповідностей даних акту інвентаризації фактичним даним та/або даним бухгалтерського обліку підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що 19 березня 2016 року позивач на виконання вказаних положень Порядку подав в електронному вигляді Акт інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016, який було доставлено до ДФС 19.03.2016 та зареєстровано під номером , що підтверджується копією квитанції № 2 (а.с.17-62; а.с.63 (зворот), том № 1).

Відповідно до витягів з Єдиного реєстру акцизних накладних на запити з 01.04.2016 до 26.04.2016 інформація щодо обсягу пального, зазначена в акті від 19.03.2016 була відображена лише 26.04.2016 (а.с.64-91, том № 1).

Отже, зазначені у акті інвентаризації Товариства залишки пального до 26 квітня 2016 року не були відображені в СЕАРП, а відповідно і обсяги таких залишків не були враховані у формулі, визначеній пунктом 232.3. статті 232 Податкового кодексу України, як обсяги, на які позивач має право зареєструвати акцизні накладні в СЕАРП, що унеможливило позивачу здійснити реєстрацію акцизних накладних.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не було порушено граничного терміну реєстрації акцизних накладних, що мало наслідком застосування штрафних санкцій, оскільки фактично відповідач безпідставно не прийняв акцизні накладні.

Крім того, зазначене підтверджуються і письмовими поясненнями відповідача, що мало місце неприйняття накладних з підстав порушення позивачем вимог, встановлених пунктом 231.1 ст. 231 ПК України.

За висновками перевірки контролюючим органом, порушення граничного терміну реєстрації акцизних накладних сталось через неврахування контролюючим органом обсягів залишку пального за актом інвентаризації обсягів залишку пального станом на 01.03.2016 від 19.03.2016. При цьому, інформація про обсяги пального, яка відображена в акті від 19.03.2016 зареєстрована в системі електронного адміністрування реалізації пального лише 26.04.2016.

Отже, відсутність в діях платника податку складу податкового правопорушення у певний період доводить протиправність податкового повідомлення-рішення від 29.06.2017 року № в частині стягнення штрафних санкцій в розмірі 48090.81 грн., що є підставою для його скасування.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 по справі № 808/1348/17, який відповідно до вимог ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується судом при вирішенні даної справи.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не було порушено граничного терміну реєстрації акцизних накладних, що мало наслідком застосування штрафних санкцій, оскільки фактично відповідач безпідставно не прийняв акцизні накладні.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року по справі № 820/5492/17 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області (ГУ ДПС у Харківській області) залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року по справі № 820/5492/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 23.09.2019 року