Справа № 552/8613/17
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 р. Справа № 552/8613/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 02.07.2019 року (суддя Клочко К.І.; м. Полтава) по справі № 552/8613/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 15.11.2016 розмір раніше призначеної пенсії не змінюючи базовий місяць індексації з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань протягом останніх 24 місяця підряд перед звільненням у розмірах, зазначених в довідці Управління СБУ в Полтавській області від 17.07.2017 №66/21-137 та до змін в законодавстві та здійснити виплату недоплаченої частини пенсії з 15.11.2016 з урахуванням раніше виплачених сум; - зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області подати протягом п`ятнадцяти днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати ОСОБА_1 з 01 грудня 2016 року розмір раніше призначеної пенсії на підставі довідки Управління СБУ в Полтавській області від 17 липня 2017 року № 66/21-137, з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були нараховані та виплачені протягом останніх 24 місяців перед звільненням, та здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини пенсії з 01 грудня 2016 року з урахуванням раніше виплачених сум; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 сторонами у справі в апеляційному порядку не оскаржено та набрало законної сили 28.04.2018 у відповідності до ч. 1 ст. 255 КАС України.

28.05.2019 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі № 552/8613/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначив, що постановою Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 554/1115/17 задоволено касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, скасовано постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 28.03.2017 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017 в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Служби безпеки України в Полтавській області скласти довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. В цій частині прийнято нове рішення про відмову у позові. Таким чином постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 28.03.2017 та постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017 на даний час є скасованими.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі № 552/8613/17 - відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 28.03.2017 не була підставою для прийняття Полтавського окружного адміністративного суду від 28.03.2018, а тому відсутні підстави визначені п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України для перегляду зазначеного судового рішення за нововиявленими обставинами.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду та прийняти постанову, якою заяву Головного управління Пенсійного фонду України про перегляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 по справі № 552/8613/17 за нововиявленими обставинами - задовольнити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказує, що судовим рішенням від 28.03.2018 у даній справі зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати ОСОБА_1 з 01.12.2016 розмір раніше призначеної пенсії на підставі довідки Управління СБУ в Полтавській області від 17.07.2017 № 66/21-137, яку складено на виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 28.03.2017 по справі № 554/1115/17, частково зміненої постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017. Приймаючи рішення від 28.03.2018 суд виходив з того, що ОСОБА_1 подано для перерахунку пенсії довідку від 17.07.2017 № 66/21-137 в якій зазначено, що грошове забезпечення ОСОБА_1 на момент звільнення складалось, у тому числі, із суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Оскільки постановою Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 554/1115/17 постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 28.03.2017 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017 скасовано в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Служби безпеки України в Полтавській області скласти довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, відповідач вважає, що вказана обставина у відповідності до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України є підставою для перегляду рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.03.2019.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Частиною 4 ст. 361 КАС України вказано, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Колегія суддів зазначає, що скасування судового рішення визнається підставою для перегляду судового рішення за нововиявленою обставиною лише у тому випадку, коли суд обґрунтував судове рішення, що переглядається, скасованим у подальшому судовим рішенням.

Матеріали справи свідчать, що постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 28 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано УСБУ в Полтавській області скласти довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку раніше призначеної пенсії позивача з врахуванням до складу додаткових видів грошового забезпечення протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

В задоволені позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року, за результатами розгляду апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 28 березня 2017 року скасовано в частині, якою зобов`язано Управління Служби безпеки України в Полтавській області скласти довідку про розмір грошового забезпечення позивача ОСОБА_1 з врахуванням до складу додаткових видів грошового забезпечення одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та індексації.

Постановою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 28 березня 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі №554/1115/17 в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Управління Служби безпеки України в Полтавській області скласти довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з врахування до складу додаткових видів грошового забезпечення протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Водночас, зі змісту рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 по справі № 552/8613/17, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати ОСОБА_1 з 01 грудня 2016 року розмір раніше призначеної пенсії на підставі довідки Управління СБУ в Полтавській області від 17.07.2017 №66/21-137, колегією суддів встановлено, що підставою для його прийняття слугував висновок суду, здійснений за результатами аналізу норм матеріального права, що регулює спірні правовідносини, та з урахуванням правової позиції Верховного Суду України викладеній в постанові від 10.03.2015 року № 21-70а15, про те, що грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, а тому у відповідача не було правових підстав для відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням вищезазначених допомог.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підставою для часткового задоволення позову ОСОБА_1 у даній справі була не постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 28.03.2017, якою зобов`язано Управління СБУ в Полтавській області скласти довідку від 17.07.2017 №66/21-137 про додаткові види грошового забезпечення для розрахунку пенсії, а здійснений судом аналіз норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, та правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.03.2015 року №21-70а15. Постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 28.03.2017 по справі № 554/1115/17 та постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017 у справі №554/1115/17 не мали жодного преюдиціального значення для вирішення спору та прийняття рішення у даній справі, а тому подальше скасування вказаних судових рішень не є новивиявленою обставиною в розумінні п. 3 ч. 2 ст. 361 КАС України.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 09 червня 2011 року (справа «Желтяков Проти України» заява №4994/04) наголосив на тому, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (пункт 42).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

В рішенні у справі «Христов проти України» від 19 лютого 2009 року, заява № 24465/04, Європейський суд з прав людини зазначив, що:

п. 33. «… право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

п. 34. « Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу resjudicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX)».

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні пункту 3 частини 2 статті 361 КАС України та погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ГУПФУ в Полтавській області про перегляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 по справі № 552/8613/17 за нововиявленими обставинами.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані встановленими по справі обставинами, та, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 02.07.2019 по справі № 552/8613/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) О.А. Спаскін І.С. Чалий