Справа № 801/9143/13-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2019 року

Київ

справа №801/9143/13-а

адміністративне провадження №К/9901/1855/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Кримської митниці Міндоходів

на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 15 жовтня 2013 року (Суддя: Кононова Ю. С.)

та постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року (Судді: Санакоєва М.А., Іщенко Г.М., Цикуренко А.С.),

у справі № 801/9143/13-а

за позовом Приватного акціонерного товариства "Кримський Титан"

до Кримської митниці Міндоходів

про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови та спонукання до виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2013 року Приватне акціонерне товариство «Кримський Титан» (далі - позивач, ПАТ «Кримський Титан») звернулось до Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом до Кримської митниці Міндоходів (далі - відповідач, Кримська митниця), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати рішення Кримської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 20.08.2013 року № 60008000/2013/000018/1; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20 серпня 2013 року № 600080000/2013/00111 та зобов`язати Кримську митницю Міндоходів повернути фінансову гарантію в сумі 46 739,49 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 15 жовтня 2013 року позов задоволений.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року постанову суду першої інстанції змінено в частині стягнення суми судового збору в сумі 2 408,71 грн. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим залишено без змін.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в обґрунтування доводів якої посилався на правомірність прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.08.2013 року № 600080000/2013/00111, та як наслідок прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів від 20.08.2013 року № 60008000/2013/000018/1, оскільки на момент здійснення митного оформлення товару відповідачем встановлено, що визначена позивачем за договором та додатковою угодою ціна товару є заниженою внаслідок поставки позивачем в червні 2013 року ідентичного товару за ціною 103 доларів США за 1 тонну, а тому декларування позивачем ціни цього ж товару в серпні 2013 року за більш нижчою ціною, - а саме по 75 доларів США за 1 тонну є необґрунтованою. Крім того, декларантом не надані додаткові документи на спростування встановлених Митницею Міндоходів розбіжностей у числових значеннях митної вартості товару за раніше оформленими митними деклараціями ідентичного товару.

З врахуванням викладеного, посилаючись на порушеннями судами при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, просив скаргу задовольнити, скасувати судові рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивачем на адресу суду надіслані заперечення на касаційну скаргу, в яких позивач, з посиланням на те, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи повно та всебічно перевірені і досліджені обставини справи, просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, 27.05.2013 року між Приватним акціонерним товариством «Кримський ТИТАН» (далі - Покупець) та компанією «NATURAL RESOURCES & TRADE, LTD» (далі - Постачальник) був укладений контракт № 628-1, відповідно до умов якого Постачальник поставляє, а Покупець приймає та оплачує сірку технічну газову комову і гранульовану виробництва ТОВ «Тенгизшевройл» для власного виробництва.

Пунктом 2.2 Контракту передбачено, що ціна 1 тонни Товару на умовах DAF станція прикордонного переходу Росія/Україна (в редакції ІНКОТЕРМС-2000), визначається Сторонами в Додаткових угодах до цього договору з зазначенням строку дії узгодженої ставки, тобто в передбаченою Додатковими угодами ціну товару включаються всі фактичні затрати (в тому числі товарно - транспортні) на момент перетинання товаром митного кордону України.

27 травня 2013 року між сторонами було підписано Додаткову угоду № 1 до даного контракту, якою п. 2.2 Контракту було доповнено реченням в наступній редакції: з 01.06.2013 року ціна на Товар складає 103 доларів США. Пунктом 3 цієї угоди визначено, що вона є дійсною з моменту підписання та є невід`ємною частиною Контракту від 27.05.2013 року.

01 липня 2013 року між сторонами було підписано Додаткову угоду № 2 до контракту, якою п. 2.2 Контракту доповнено реченням в наступній редакції: З 01.07.2013 року ціна на товар (сірку комову технічну) складає 90 доларів США. Пунктом 3 Додаткової угоди передбачено, що вона набирає чинності з моменту підписання та є невід`ємною частиною Контракту.

01 серпня 2013 року між сторонами було підписано Додаткову угоду № 3, якою п. 2.2 Контракту доповнено реченням в наступній редакції: З 01.08.2013 року ціна Товару (сірка газова комова) складає 75 доларів США. Згідно з пунктом 4 угоди, вона набуває чинності з дати її підписання та є невід`ємною частиною Контракту.

Так, для здійснення митного оформлення товару, 19.08.2013 року позивачем було подано до м/п «Красноперекопськ» Кримської митниці Міндоходів митну декларацію по формі МД-2 № 60008000/2013/009617, відповідно до якої була заявлена митна вартість товарів у розмірі 73882,50 доларів США, що еквівалентно 590542,82 гривень за перевезення через митний кордон сірки сирої газової технічної комової, не рафінованої, виробник - ТОВ «Тенгизшевройл».

Для проведення митного оформлення, позивачем також був доданий пакет документів: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 11.04.2013 року; залізничні накладні на товар від 10.08.2013 року; рахунок - фактура (інвойс) від 10.08.2013 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі - продажу товарів від 27.05.2013 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору - додаткову угоду № 3 від 01.08.2013 року; довідка про проведення декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і знаходяться за її межами від 25.07.2013 року; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 10.08.2013 року (а.с. 18-25; 41-66).

Як вказано судом першої інстанції, представник відповідача в судовому засіданні визнав, що всі документи та відомості, подання яких вимагається від декларанта ч. 2 ст. 53 МК України, ним при проходженні митного контролю було подано.

Разом з тим, 19 серпня 2013 року посадовою особою митного органу було надано позивачу повідомлення про необхідність, для підтвердження числового значення складових митної вартості на підставі п. 3 ст. 53 Митного Кодексу України надати додаткові документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (контракту); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а.с. 30).

19 серпня 2013 року позивачем на вимогу митного органу було надано наступні додаткові документи: рахунок - проформа між ТОВ «Тенгізшенгойл» та «NATURAL RESOURCES & TRADE, LTD» від 19.08.2013 року, копію митної декларації країни відправлення, з яких вбачається, що для контрагента позивача вартість товару, що підлягала митному оформленню була визначена виробником в сумі 54180,50 грн; висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза», за яким рівень ціни на сірку відповідає поточній кон`юнктурі ринку від 14.08.2013 року № 3599; паспорт якості товару; лист «NATURAL RESOURCES & TRADE, LTD» від 01.08.2013 року, в якому вони пропонують погоджувати ціну однієї тонни сірки на рівні 75 доларів США; лист «NATURAL RESOURCES & TRADE, LTD» від 19.08.2013 року про порядок цін на продукцію, що поставляється ТОВ «Тенгізшевройл» з 01.08.2013 року; лист ПрАТ «Кримський ТИТАН» від 18.08.2013 року до «NATURAL RESOURCES & TRADE, LTD» з проханням надати для подальшого пред`явлення митному органу його договору з ТОВ «Тенгізшевройл» на поставку сірки, каталоги, специфікації, прейскуранти фірми виробника товару, калькуляцію фірми - виробника товару та відповідь «NATURAL RESOURCES & TRADE, LTD» на це звернення від 19.08.2013 року про неможливість надати ці документи, оскільки вони є конфіденційними та містять в собі комерційну таємницю і відомості, а тому не можуть бути надані третім особам (а.с. 31-40).

Однак, 20.08.2013 року Кримською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 600080000/2013/000018/1.

Підставою для коригування митної вартості є невідповідність числового значення заявленої митної вартості у порівнянні з митною вартістю ідентичного товару, що надійшов на однакових комерційних умовах поставки, а також документальне не підтвердження складових митної вартості - вартість сировини та транспортні витрати. На письмову вимогу митного органу згідно з п. 3 ст. 53 МК України декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи, але в повному обсязі вони надані не були, а саме: не надано договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; витрати на транспортування; підтвердження числового значення різниці заявленої митної вартості та митної вартості товару, оформленого за МД від 17.06.2013 року. Тому, митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту). На підставі вищевикладеного, митна вартість товару Кримською митницею була визначена за другим методом, на підставі цінової інформації наявній у Кримській митниці Міндоходів із врахуванням МД від 17.06.2013 року № 60080000/2013/007442. За цим методом, митна вартість товарів була визначена в сумі 101 465,30 доларів США (а.с. 17).

20 серпня 2013 року Кримською митницею було розглянуто митну декларацію, товаросупровідні та інші документи ПрАТ «Кримський Титан» та прийнято рішення про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (картка відмови № 600080000/2013/00111) та рекомендовано подати нову ВМД, заповнену у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням рішення про коригування заявленої митної вартості товарів № 600080000/2013/000018/1 від 20.08.2013 року (а.с. 15-16).

Судами встановлено, що 20 серпня 2013 року позивачем була складена нова митна декларація № 600080000/2013/009645, в якій зазначена митна вартість, визначена рішенням про її коригування, та надано фінансову гарантію на різницю між сумою митних платежів, визначеною декларантом та сумою платежів, обчисленою митним органом в розмірі 46739,49 гривень, з відстроченням платежів до 18.11.2013 року, що підтверджується відомостями, зазначеними у графах 47,48 митної декларації (а.с. 26-27).

Позивач, не погодившись з рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, та, як наслідок надмірно сплаченої фінансової гарантії, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції посилались на те, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу в митному оформленні товару за першим методом внаслідок не надання доказів, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, зокрема щодо митної вартості товарів та її складових, а також не зазначено, саме які додаткові документи необхідно надати позивачу для підтвердження митного оформлення товару.

У зв`язку з викладеним суди дійшли висновку про протиправність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості, а тому сплачена ПрАТ «Кримський Титан» фінансова гарантій в сумі 46 739,49 грн відповідно до ч. 9 ст. 55 МК України підлягає поверненню.

Дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями статті 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Отже з аналізу положень Митного кодексу України, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Відтак приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Як встановлено судами, при проходженні митного оформлення позивачем було надано зовнішньоекономічний контракт та Додаткову угоду № 3 до нього, в якій зазначено, що з 01.08.2013 року ціна товару (сірки комової) становить 75 доларів США за 1 тонну.

Як передбачено п. 3.1 Контракту № 628-1 від 27.05.2013 року, укладеного між сторонами, постачальник поставляє Товар по заявках Покупця на умовах DAF, станція прикордонного переходу Росія/Україна - станція Гуково / станція Красная Могіла, або станція Успенська/ станція Квашино (в редакції ІНКОТЕРМС-2000), призначенням на ст. Вадим на адресу ПРаТ «Кримський ТИТАН».

Як зазначено судом першої інстанції, представник відповідача в судовому засіданні не зміг пояснити, які ще числові значення складових митної вартості товару позивачу необхідно було підтвердити, окрім тих, які вже визначені контрактом та додатковою угодою до нього та якими іншими документами, окрім тим, які вже були надані позивачем, це було можливо зробити.

Судами встановлено, що позивачем, окрім інших обов`язкових документів, під час проходження митного оформлення товару було також надано висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 14.08.2013 року, яким встановлено, що згідно аналізу даних видання «Промышленные грузы» та «ХИМ- Курьер Рынок Удобрений», середній розрахунковий рівень цін на сірку комову технічну може становити 70-100 доларів США/т, на умовах поставки DAF - ст. кордон переходу Росія - Україна, а тому рівень ціни на сірку комову технічну у розмірі 75 доларів США, що імпортується згідно Додаткової угоди № 3 від 01.08.2013 року відповідає поточній кон`юнктурі ринку (а.с. 37).

Відповідно до ст. 60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Як встановлено судами, та вбачається з матеріалів справи, ціна на сірку комову, яка була надана позивачем для проходження митного оформлення не є сталою та залежить від різних процесів на ринку цього товару, декілька разів вже змінювалась після підписання 27.05.2013 року сторонами контракту, що зокрема підтверджується листами «NATURAL RESOURCES & TRADE, LTD» від 01.08.2013 року, від 19.08.2013 року та висновком ДП «Укрпромзовнішекспертиза», в якому зазначено, що рівень цін на зазначений товар може змінюватись в залежності від якості зазначеного товару, умов оплати, розміру партії, кон`юнктурної ситуації на ринку, тощо, які були також надані позивачем при проходженні митного оформлення (а.с. 34,35).

Представником відповідача не надано жодних доказів на вимогу суду першої інстанції щодо того, що в Єдиній автоматизованій інформаційній системі митних органів є інформація про іншу митну вартість станом на серпень 2013 року товарів, подібних (аналогічних) до товару, якій 19.08.2013 року був пред`явлений позивачем для проходження митного оформлення.

Більш того суд першої інстанції зазначив, що як пояснив представник відповідача, при здійсненні митного оформлення товару позивача митницею взагалі не проводилось порівняння з іншими подібними товарами відповідно до інформації, яка міститься в ЄАІС ДМСУ.

Враховуючи той факт, що для митного оформлення товару позивач надав Митниці належні та допустимі докази на підтвердження ціни договору, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що Митниця прийняла рішення та оформила картку відмови за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивач неправильно визначив митну вартість товарів. Тому митний орган під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів і митного оформлення діяв у спосіб, який не відповідає вимогам Митного кодексу України.

До того ж, як зазначено судом першої інстанції, в судовому засіданні представник відповідача пояснив, що будь-яких розбіжностей або ознак підроблення в поданих для проходження митного оформлення товару документах митницею виявлено не було.

Проте, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, зокрема щодо митної вартості товарів та її складових.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 20.08.2013 року № 60008000/2013/000018/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації від 20.08.2013 року № 600080000/2013/00111.

В частині неправомірності прийняття судами висновку про зобов`язання відповідача повернути фінансову гарантію касаційна скарга жодних доводів не містить.

Доводи касаційної скарги, не знайшли свого підтвердження, дублюють доводи апеляційної скарги, та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень суди допустили неправильне застосування норм матеріального права, або порушили норми процесуального права при розгляді справи.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Кримської митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко