Справа № 460/973/19
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7404/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року (ухвалене в м. Рівне судом під головуванням судді Друзенко Н.В. в порядку письмового провадження, дата складення повного тексту рішення суду 03.06.2019) у справі № 460/973/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, правонаступник якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, якою просить визнати неправомірними дії щодо відмови у призначенні пенсії на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язати призначити та виплачувати пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з моменту звернення за її призначенням 01.02.2019.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зобов`язано Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дати її звернення - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто на користь позивача суму судового збору у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області подало на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

На підтвердження доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що оскаржуване рішення суду винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку відповідача, суд першої інстанції не повно дослідив усі матеріали справи, оскільки 01.02.2019року позивач звернувся до управління із зверненням відповідно до Закону України «Про звернення громадян» стосовно призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі матеріалів пенсійної справи та середньої зарплати по Україні за 2016-2018 роки. Судом було порушено вимоги ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за якою переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій №22-1, оскільки позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії, яка не відповідає Додатку №3. Тому вважає, що вимога позивача щодо визнання дій управління протиправними є безпідставною.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 проведено заміну відповідача Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області його правонаступником - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу у встановлені судом строки не подав.

Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку, що підтверджується зворотними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та на електронну пошту, зазначену даними учасниками справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи зазначені положення та з урахуванням характеру спірних правовідносин, колегія суддів вирішила за можливим розглядати справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом встановлено на підставі зібраних у справі доказів, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Рівненському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу" (а.с.30).

01.02.2019 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.11).

Листом від 08.02.2019 за №М-06 Рівненським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області повідомлено позивачу, що оскільки пенсія призначається їй не вперше, то немає підстав для застосування середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки (а.с.12).

Позивач, не погоджуючись з такою відмовою відповідача, звернувся з позовом до суду.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на даний час і на момент звернення до відповідача ОСОБА_1 призначено пенсію за віком у відповідності до Закону України "Про державну службу", то її перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не можна розцінювати як переведення з одного виду пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на іншій у тій же системі. З огляду на що відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", порушив її права та охоронювані законом інтереси.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Основного Закону).

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XIІ (в редакції на час призначення позивачу пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Видами пенсійних виплат за правилами статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 є: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно частини 1 статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Положення частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку; 2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

За приписами ч. 2 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Частина 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вказує, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку про те, що частиною третьою статті 45 України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV, однак у випадку із заявою ОСОБА_1 мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII (а.с.30), котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, зокрема позивачу призначалась пенсія в процентному відношенні до відповідних сум заробітної плати без застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV позивач звернувся вперше.

За таких обставин застосування в спірних відносинах норм частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"№ 1058-ІV є безпідставним.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 22 грудня 2015 року у справі № 21-4071а15 та від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14. Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Верховним Судом у постановах від 05 липня 2018 року у справі № 565/645/17, від 23 жовтня 2018 року у справі № 317/4184/16, від 31 травня 2019 року у справі № 344/7053/17 та № 263/16495/16-а.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого законодавства, зокрема згідно з Законом України "Про державну службу", то призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, зроблене після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Вказане є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності вчинених ним дій та прийнятого рішення.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги з приводу того, що суд першої інстанції не надав належної оцінки формі звернення позивача до відповідача стосовно призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки 01.02.2019 позивач звернувся до управління із зверненням відповідно до Закону України «Про звернення громадян» , а не в порядку ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій №22-1, то колегія суддів вважає такі доводи неспроможними з огляду на таке.

Як видно з листа Рівненського об`єднаного управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області від 08.02.2019 за №М-06, підставою відмови позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» слугувала обставина, що оскільки пенсія призначається їй не вперше (а.с.12).

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи наведену норму, відповідач не може посилатися на недотримання позивачем відповідної форми заяви про призначення чи переведення на інший вид пенсії, оскільки вказане за змістом листа Рівненського ОУПФ України Рівненської області від 08.02.2019 за №М-06 не було підставою для відмови.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та скасуванню не підлягає, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в них повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст.316, ст. 321, ст. 322 ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року у справі № 460/973/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 19 вересня 2019 року.