Справа № 460/669/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7325/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Комшелюк Т.О.,

справу розглянуто в порядку письмового провадження,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення: 29.05.19 р.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Рівнеазот» звернулося до суду з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просило про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби геології та надр України № 377 від 28.08.2017 року в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 5558 від 30.05.2012р., власником якого є ПрАТ «РІВНЕАЗОТ» (п. 13 додатку №2 до наказу № 377 від 28.08.2017р.)

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби геології та надр України № 377 від 28.08.2017 року в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 5558 від 30.05.2012 р., виданого Приватному акціонерному товариству «РІВНЕАЗОТ». Стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства «РІВНЕАЗОТ» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби геології та надр України судовий збір в сумі 1921 (тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривні.

Рішення мотивоване тим, що Держгеонадра зазначені обставини не досліджувала та безпідставно встановила порушення ПрАТ «Рівнеазот» в частині невстановлення меж другого та третього поясу зон санітарної охорони, оскільки межі другого та третього поясів ЗСО підземних водних об`єктів встановлюються органами місцевого самоврядування та узгоджуються з державними органами земельних ресурсів та водного господарства. Тобто, ПрАТ «Рівнеазот», на думку суду першої інстанції, позбавлене юридичних підстав та можливостей для виготовлення проектів землеустрою на територіях, які йому не належать. За наведених обставин суд першої інстанції не знайшов правових підстав для твердження про невиконання вимог п. 5 припису Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України № 825-14/06.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач не усунув недоліки, встановлені п.5 оскаржуваного припису, а тому він як надрокористувач розумів, що у зв`язку з бездіяльністю органів місцевого самоврядування ним порушуються вимоги законодавства у сфері надрокористування та безпосередньо Дозволу №5558, але ніяких дій з цього приводу не здійснив, зокрема не звернувся до Рівненської районної ради з адміністративним позовом про зобов`язання вчинити дії.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на неї в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 30.05.2012 р. Приватному акціонерному товариству «Рівнеазот» наданий спеціальний дозвіл № 5558 на користування надрами з метою видобування питних підземних вод для господарсько-побутових потреб (а. с. 16). 30.05.2012 року як додаток до спеціального дозволу укладена угода про умови користування надрами та складено програму робіт з видобування питних підземних вод ділянки Хотинська Хотинського родовища (а. с. 195-197). З 05.07.2016 р. по 06.07.2016 р. Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України у позивача проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (води, грязі лікувальні), за наслідками якої складений акт перевірки № 06-05/25/2016-45/п (141) (а. с. 20-26). Зазначеним актом перевірки встановлені наступні порушення у сфері користування надрами: Акт про передачу родовища для промислового освоєння складений не відповідно до вимог ПКМУ №114; відсутні паспорти радіаційної якості води свердловин (представлений сертифікат); не внесені зміни до спеціального дозволу на користування надрами № 5558 від 30 травня 2012 року у зв`язку з виключенням абзацу третього пункту 26 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою КМУ від 30.05.11 № 615, щодо обов`язкового моніторингу та наукового супроводження виконання особливих умов, передбачених дозволом та угодою про умови користування надрами; не подається до Держгеонадра інформація щодо стану виконання Програми робіт за формою згідно з законодавством; межі зон санітарної охорони не встановлені органами місцевого самоврядування та не погоджені з державними органами земельних ресурсів та водного господарства; геологічне (гідрогеологічне) обслуговування не проводиться (відсутній в штаті гідрогеолог, або договір з відповідною організацією). 07.07.2016 р. Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України винесений припис № 825-14/06, в якому вказано на необхідності у строк до 29.07.2016 року усунути вищезазначені порушення вимог законодавства у сфері користування надрами та подати в письмовій формі матеріали, які підтверджують факт усунення порушень (а. с. 15). 07.12.2016 р. Державна служба геології та надр України у своєму листі № 1554-14/06 повідомила ПрАТ «Рівнеазот», що при опрацюванні інформації, надісланої ним на виконання наведеного припису, станом на 07.12.2016 р., з боку надрокористувача залишається не усунутим порушення вимог законодавства у сфері видобування, а саме: межі зон санітарної охорони не встановлені органами місцевого самоврядування. 28.08.2017 р. наказом Держгеонадра України № 377 зупинено дію спеціального дозволу, виданого ПрАТ «Рівнеазот» та надано 30 календарних днів для усунення порушень. Станом на 20.10.2017 року встановлені під час планової перевірки порушення в повному обсязі відповідачем не усунуто, про що повідомлено листом Центрального міжрегіонального відділу ДДГК Держгеонадр України від 20.10.2017 року № 501-14/06.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до частини 1 статті 19 Кодексу України про надра визначено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Згідно з частиною 2 статті 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов`язані: використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Відповідно до ст. 1 Водного кодексу України зона санітарної охорони - територія і акваторія, де запроваджується особливий санітарно-епідеміологічний режим з метою запобігання погіршення якості води джерел централізованого господарсько-питного водопостачання, а також з метою забезпечення охорони водопровідних споруд.

Згідно зі ст. 93 даного Кодексу з метою охорони водних об`єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони, які поділяються на пояси особливого режиму. Межі зон санітарної охорони водних об`єктів встановлюються місцевими радами на їх території за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища. Режим зон санітарної охорони водних об`єктів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Правовий режим зон санітарної охорони водних об`єктів встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 1998 р. N 2024.

Пунктом 4 даного Режиму передбачено, що ЗСО поверхневих та підземних водних об`єктів входять до складу водоохоронних зон і поділяються на три пояси особливого режиму: перший пояс (суворого режиму) включає територію розміщення водозабору, майданчика водопровідних споруд і водопідвідного каналу; другий і третій пояси (обмежень і спостережень) включають територію, що призначається для охорони джерел водопостачання від забруднення.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» режим зони санітарної охорони джерел та об`єктів централізованого питного водопостачання встановлюється Кабінетом Міністрів України. Забезпечення дотримання режиму поясів особливого режиму санітарної охорони джерел та об`єктів централізованого питного водопостачання покладається: у межах першого поясу зон - на підприємства питного водопостачання; у межах другого та третього поясів зон - на місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, а також підприємства, установи, організації та громадян, які є власниками або користувачами земельних ділянок у межах цих зон.

Документацією, погодженою з Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області та Управлінням Держземагенства у Рівненському районі, затвердженою Розпорядженням голови Рівненської ОДА від 26.12.2012 № 771, встановлені межі першого поясу зони санітарної охорони свердловин та винесені в натуру. Перший пояс свердловин №№ 2, 4, 5, 6, 9, 11 спланований та огороджений. Правовий режим першого поясу ЗСО особливого режиму санітарної охорони свердловин підприємством суворо дотримується. Перша зона санітарної охорони земельних ділянок встановлена ПрАТ «Рівнеазот». Друга та третя зони санітарної охорони знаходяться на земельних ділянках, що не належать підприємству та не знаходяться ні у його власності, ні у його користуванні.

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, ПрАТ «Рівнеазот» усунуло майже усі недоліки, встановлені приписом № 825-14/06, в якому вказано на необхідності у строк до 29.07.2016 року усунути порушення вимог законодавства у сфері користування надрами та подати в письмовій формі матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.

Зокрема листами від 14.11.2016 р. № 3897 та від 01.12.2016 р. № 4176 ПрАТ «Рівнеазот» надіслало інформацію та копії документів на підтвердження виконання встановлених недоліків. Невиконаним залишився лише п. 5 наведеного припису, а саме: межі зон санітарної охорони залишились не встановлені органами місцевого самоврядування.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що ПрАТ «Рівнеазот» виконано всі вимоги припису від 07.07.2016 №825-14/06, виконання яких залежить саме від підприємства, а не від органів місцевого самоврядування.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Колегією суддів встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі № №817/839/18 в задоволенні позовної заяви Державної служби геології та надр України до Приватного акціонерного товариства "РІВНЕАЗОТ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Городоцька сільська рада, Шпанівська сільська рада, Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, Рівненське вище професійне училище Департаменту поліції охорони, Городоцький виправний центр №131, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАССМА РІТЕЙЛ", Приватна фірма "Терміт", ОСОБА_1 , Приватне підприємство "Політек", Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід-Метал", Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 5558 від 30 травня 2012 року - відмовлено. Зустрічний позов Приватного акціонерного товариства «РІВНЕАЗОТ» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування пункту 5 припису Державної служби геології та надр України № 825-14/06 від 07 липня 2016 року - задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 5 припису Державної служби геології та надр України №825-14/06 від 07 липня 2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Колегією суддів встановлено, що на вищенаведене рішення Рівненського окружного адміністративного суду Державною службою геології та надр України була подана апеляційна скарга, однак ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2019 р. таку апеляційну скаргу було повернуто.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що обставина безпідставності та неможливості виконання ПрАТ «Рівнеазот» п. 5 припису Державної служби геології та надр України №825-14/06 від 07 липня 2016 року є встановленою рішенням суду, що набрало законної сили та має преюдиційне значення для вирішення спірних правовідносин.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підприємством «Рівнеазот» виконано всі вимоги припису від 07.07.2016 № 825-14/06, виконання яких залежить саме від підприємства, а тому підстави для зупинення дії спеціального дозволу, передбачених у п. 22 Порядку № 615, відсутні.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі №460/669/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 20.09.2019 року