Справа № 460/1322/19
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2019 року м. Рівне №460/1322/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудар О.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Головного управління ДФС у Рівненській області
доЖитлово-комунального підприємства «Покровське»
про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління у Рівненській області (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Житлово-комунального підприємства «Покровське» (далі - відповідач) про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків у сумі 505092,23грн.

Позов обгрунтовано тим, що за Житлово-комунальним підприємством «Покровське» рахується податковий борг з податку на додану вартість, який виник внаслідок самостійно визначених зобов`язань. Позивач в установлені законом строки вживав заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак дані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідачем.

Ухвалою суду від 10.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзив на позов не подав.

Згідно з вимогами ч.6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 30.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 14.08.2019 здійснено перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Житлово-комунальне підприємство «Покровське» (вул.Гребінки, буд.8А, м.Рівне, 33023, ) зареєстроване як юридична особа 24.05.2001, як платник податків перебуває на обліку в контролюючому органі з 30.05.2001. Ці обставини підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.а.с.57-58).

Станом на 09.04.2019 за відповідачем рахується податковий борг в сумі 505092,23грн з податку на додану вартість, з яких: 497084,38грн - основний платіж, 8007,85грн - пеня. Це підтверджується довідкою про стан розрахунків з бюджетом, розрахунком виникнення боргу (а.а.с.8, 9-10).

Податковий борг виник на підставі самостійно визначених зобов`язань, згідно з поданими деклараціями з податку на додану вартість, уточнюючими розрахунками податкового зобов`язання з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за період з 01.05.2018 по 30.03.2019 (а.а.с.31-48).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України. (далі - ПК України).

Відповідно до п.16.1.4 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 6.1 статті 6 ПК України визначено, що податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до нього Кодексу.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п.14.1.175 ст.14 ПК України).

Згідно з п.38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п.54.1 ст.54 ПК України).

Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 56.11. статті 56 ПК України передбачено, що самостійно визначене платником податків податкове зобов`язання оскарженню не підлягає.

Отже, податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, є узгодженим з дня подання такої декларації.

Відповідно до ст.15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, самостійно визначених у податкових деклараціях податкових зобов`язань та нарахованої відповідачем пені за податком на додану вартість відповідач у встановлені податковим законодавством строки не сплатив, що підтверджується витягами з інтегрованої картки платника податків (а.а.с.11-30).

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З метою погашення податкового боргу позивачем 25.05.2017 надіслано відповідачу податкову вимогу форми «Ю» №4425-17 від 17.05.2017, яку останнім було отримано 26.05.2017 (а.с.49).

У зв`язку з наявністю непогашеного боргу, податковим органом прийнято рішення №20 від 20.03.2019 про опис майна у податкову заставу. Рішення отримано відповідачем 28.03.2019 (а.с.66).

Застосовані позивачем заходи до погашення податкового боргу в добровільному порядку не призвели.

Податкова вимога в розумінні підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України це - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

При цьому, відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому, грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатись відкликаною в розумінні підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, а у разі виникнення в майбутньому суми податкового боргу - контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.

Тобто, Податковий кодекс України не містить обов`язку контролюючого органу повторно вручати платнику податків податкову вимогу у разі зміни суми податкового боргу.

Доказів оскарження чи скасування податкової вимоги до суду не надано.

Згідно з п.п.95.1, 95.2 ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.95.3 ст.95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Отже, станом на день розгляду справи сума податкового боргу відповідача в розмірі 505092,23грн - є узгодженою та визнаною відповідачем.

Враховуючи викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Рівненській області обгрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, а тому підлягають до задоволення повністю.

Підстави для розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Рівненській області (вул.Відінська, 12, м.Рівне, 33023, ) до Житлово-комунального підприємства «Покровське» (вул.Гребінки, 8-А, м.Рівне, 33000, ) задовольнити повністю.

Стягнути до Державного бюджету України (рахунок 7002, МФО 899998, , одержувач: УК у м.Рівному/14060100) з Житлово-комунального підприємства «Покровське» (вул.Гребінки, 8-А, м.Рівне, 33000, ) податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, у сумі 505092,23грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29 серпня 2019 року.

Суддя Дудар О.М.