Справа № 826/3978/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3978/18 Суддя (судді) першої інстанції: Скочок Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр Леомед" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, третя особа: Державна Фіскальна Служба України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний центр Леомед» (далі - позивач, ТОВ «МЦ Леомед») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.07.2017 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення від 11 березня 2019 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, у період з 21.06.2017 по 30.06.2017 працівниками Головного управління ДФС у м. Києві проведено фактичну перевірку господарської одиниці (медичного центру), що належить ТОВ «МЦ Леомед», , адреса: м. Київ, вул. Сирецька, 32, за результатами якої складено акт фактичної перевірки №1337/26/15/14/39161717 від 30.06.2017.

Перевіркою встановлено факт не оприбуткування готівкових коштів в касі підприємства на загальну суму 60 381,50 грн. А саме 08.06.2017 до скриньки реєстратора розрахункових операцією «службове внесення готівки» з метою виплати готівкових коштів було внесено готівку в сумі 60 381,50 грн. Зазначені готівкові кошти 08.06.2017 з каси підприємства не видавались. Касова книга підприємства за 08.06.2017 не велась, прибуткові та видаткові касові ордери не оформлялись та не виписувались.

За результатами такої проведеної перевірки працівники ГУ ДФС у м. Києві дійшли висновку про порушення Товариством п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2014 №637.

07.07.2017 ТОВ «МЦ Леомед» подало до ГУ ДФС у м. Києві заперечення на акт фактичної перевірки.

Листом від 18.07.2017 №22211/10/26-15-14-04-06-12 ГУ ДФС у м. Києві повідомило позивача про залишення висновків акту фактичної перевірки без змін.

19.07.2017 ГУ ДФС у м. Києві на підставі цього акту фактичної перевірки, відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 №436/95 було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» за №, яким застосувало до позивача за порушення вимог п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні фінансову санкцію - штраф у розмірі 301 907,50 грн. (що за даними розрахунку штрафних санкцій становить п`ятикратний розмір не оприбуткованої суми 60 381,50 грн.).

Не погоджуючись з правомірністю податкового повідомлення-рішення форми від 19.07.2017 № ТОВ «МЦ Леомед» 07.08.2017 подало до ДФС України скаргу в адміністративному порядку, встановленому ст. 56 Податкового кодексу України. Письмове повідомлення про таке оскарження (лист №1 від 07.08.2017) разом з копією скарги подано позивачем до ГУ ДФС у м. Києві 08.08.2017.

Відповідно до п. 56.9 ст. 56 ПК України ДФС України надіслало на адресу ТОВ «МЦ Леомед» рішення про продовження розгляду скарги від 22.08.2017 №18607/6/99-99-11-03-01-25, яким продовжено строк розгляду зазначеної скарги позивача до 05.10.2017.

В подальшому, за наслідками процедури адміністративного (досудового) оскарження вказане податкове повідомлення-рішення від 19.07.2017 залишено без змін згідно рішення Державної фіскальної служби України від 29.09.2017 №21820/6/99-99-11-03-01-25.

Як стверджує позивач, копія цього рішення ДФС України від 29.09.2017 №21820/6/99-99-11-03-01-25 на адресу ТОВ «МЦ Леомед» не надсилалась до моменту надання ДФС України відповіді (лист від 01.12.2017 №28412/6/99-99-11-03-02-25) на адвокатський запит представника товариства - адвоката Бардадима Р. В.

Вбачаючи у діях ДФС України порушення порядку направлення рішення за результатами розгляду скарги (а саме: ненаправлення такого рішення на адресу ТОВ «МЦ Леомед» у строк, визначений абз. 2 п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України) позивач дійшов висновку, що скарга на податкове повідомлення-рішення від 19.07.2017 № вважається повністю задоволеною в розумінні зазначеної статті Кодексу.

Крім того, позивач стверджує, що фактично готівкові кошти до скриньки не вносилися, що спростовує висновок контролюючого органу про надходження готівки до каси товариства.

Вказане зумовило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом подання цього адміністративного позову.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач (суб`єкт владних повноважень) не довів належними документальними доказами правомірність та обґрунтованість прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до норм п. 56.1 - 56.3 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п. 56.8 ст. 56 ПК України, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Пунктом 56.9 ст. 56 ПК України встановлено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, позивачем 07.08.2017 подано, а ДФС України в той же день отримано і зареєстровано за вх. №19782/6 від 07.08.2017 скаргу ТОВ «МЦ «Леомед» на податкове повідомлення-рішення від 19.07.2017 №. У даній скарзі платником (позивачем) вказана наступна адреса ТОВ «МЦ Леомед»: 04111, м. Київ, вул. Салютна, 17, кв. 52, що відповідає даним про місцезнаходження юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр Леомед» (ідентифікаційний код 39161717) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Своїм рішенням від 22.08.2017 №18607/6/99-99-11-03-01-25 ДФС України продовжило строк розгляду даної скарги до 05.10.2017 включно. Копія такого рішення про продовження строку розгляду скарги була надіслана платнику за адресою: 04111, м. Київ , вул . Салютна, 17, кв. 52.

Таким чином, враховуючи норми п. 56.9 ст. 56 ПК України останній день для надіслання рішення позивачу, прийнятого за результатами розгляду його скарги на податкове повідомлення-рішення від 19.07.2017 №, припадав на 05.10.2017.

29.09.2017 ДФС України прийнято рішення №21820/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги ТОВ «МЦ Леомед» на податкове повідомлення-рішення від 19.07.2017 №, яким таку скаргу залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення - без змін.

Разом з тим, як вбачається з тексту рішення від 29.09.2017 №21820/6/99-99-11-03-01-25 адреса платника (адресата) була зазначена невірно - вул. Салютна, буд. 1, кв. 52, м . Київ, 04111.

Також з наявної в матеріалах справи копії листа ПАТ «Укрпошта» від 06.12.2017 №1853-ІІІ-11015, наданого у відповідь на запит позивача, вбачається наступне: за повідомленням Київської міської дирекції Укрпошти, рекомендований лист №838 від 29.09.2017 на адресу ТОВ «Медичний центр Леомед» надійшов до відділення поштового зв`язку (далі - ВПЗ) №111, м. Київ 02.10.2017 із зазначенням адреси: вул. Салютна , 1, кв . 52, м. Київ, 04111. В день надходження даний лист доставлявся за вказаною адресою, але не був вручений через не розшук адресата (а саме: за даною адресою знаходиться гуртожиток, абонентські поштові скриньки в якому відсутні), а тому повідомлення про надходження даного листа були залишені консьєржу 02.10.2017, та повторно 06.10.2017. Оскільки протягом встановленого строку зберігання за одержанням листа до ВПЗ №111, м. Київ ніхто не звернувся, то такий лист був повернутий 02.11.2017 за зворотною адресою.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надсилання рішення від 29.09.2017 №21820/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги здійснено за неналежною поштовою адресою платника (позивача), у зв`язку з чим не може вважатися таким, що було направлено позивачу в порядку та строки, визначені п. 56.8 і 56.9 ст. 56 ПК України.

З урахуванням наведеного, в силу норми абз. 2 п. 56.9 ст. 56 ПК України скарга ТОВ «МЦ Леомед» від 07.08.2017 (вх. №19782/6 від 07.08.2017) вважається повністю задоволеною, а податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 19.07.2017 № відповідно - скасованим з 06.10.2017.

В той же час, колегія суддів враховує, що в матеріалах справи відсутній акт перевірки та всі матеріали фактичної перевірки, що стали підставою для формування висновків такого акту про отримання ТОВ «МЦ Леомед» 08.06.2017 готівкових коштів на загальну суму 60 381,50 грн. та неоприбуткування у касі товариства таких коштів у встановленому порядку.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, в тексті заперечень на висновки акту фактичної перевірки, датованих 07.07.2017, ТОВ «МЦ Леомед» виклало детальні пояснення про те, що обставина надходження готівкових коштів до каси 08.06.2017 відсутня, а в дійсності мало місце вчинення адміністратором-касиром Товариства ОСОБА_2 08.06.2017 невірних дій, що пов`язані з експлуатацією реєстратора розрахункових операцій. Наслідки таких дій, на думку платника, були помилково кваліфіковані перевіряючими як факт отримання ТОВ «МЦ Леомед» 08.06.2017 готівкових коштів, що не були належним чином оприбутковані.

В обґрунтування таких пояснень ТОВ «МЦ Леомед» надало ГУ ДФС у м. Києві разом із запереченнями від 07.07.2017 копії документів: доповідних записок головного бухгалтера ОСОБА_3 та адміністратора-касира ОСОБА_2 від 08.06.2017, наказу №08/06 від 08.06.2017 щодо усунення розбіжностей за даними реєстратора розрахункових операцій, чеків РРО про службове коригування, прибуткових та видаткових касових ордерів, сторінок касових книг, договору про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 03.04.2017.

Згідно положень п. 86.7 ст. 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності).

Відповідно до тексту листа ГУ ДФС у м. Києві від 18.07.2017 №22211/10/26-15-14-04-06-12 «Відповідь на заперечення», відповідач дійшов висновку, що платником не було надано аргументованих доказів, що вплинули б на зміну висновків акту фактичної перевірки.

При цьому, як вірно враховано судом першої інстанції, в тексті цього листа контролюючого органу не наведений аналіз додатково наданих платником документів, не вказані мотиви та причини, з яких контролюючий орган дійшов висновку, що такі надані позивачем документи та пояснення не спростовують висновки акту перевірки про отримання та неоприбуткування готівкових коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено належними документальними доказами правомірність та обґрунтованість прийнятого ним податкового повідомлення-рішення, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 18.09.2019 року.