Справа № 160/6944/19
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2019 року Справа № 160/6944/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі судового засідання - Чорній М.В.
за участю: представника позивача - Куліченко І.К. представника відповідача - Якимова Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ЗОТА» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
У липні 2019 року позивач звернувся до адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд: визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН2404/1477/АВ/СП-ФС/527 від 06.06.2019 р.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 28.05.2019 року на його адресу ( АДРЕСА_1 ), надійшло поштове відправлення, що містило акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ДН2404/1477/НП від 16.05.2019 року. Згідно змісту акту перевірки 15.05.2019 року посадовою особою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, на підставі, зокрема Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26.04.2017 року №295 були здійснені дії, спрямовані на проведення інспекційного відвідування ПП «ЗОТА». Дії по складенню даного акту перевірки мотивовано, зокрема, пунктом 16 Порядку №295.
На підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування №ДН2404/1477/НП від 15.05.2019 р., відповідачем 06.06.2019 р. була прийнята постанова №ДН2404/1477/АВ/СП-ФС/527, за якою на позивача накладено штраф у розмірі 12 519 грн., у зв`язку зі створенням об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці, а саме: відсутністю об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в ЄДРПОУ): АДРЕСА_1 . З постановою позивач не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а тому був вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просив суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав, враховуючи додаткові пояснення по справі.
За таких обставин, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що постанова про накладення штрафу уповноваженими особами від 06.06.2019 року № ДН2404/1477/АВ/СП-ФС/527 є законною та обґрунтованою, складеною на підставі та відповідно до норм діючого законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, вислухававши пояснення представників сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Однак за результатами спроби проведення інспекційного відвідування встановлено відсутність за місцезнаходженням ПП «ЗОТА» за юридичною адресою: АДРЕСА_1 . У графі «Інформація про здійснення зв`язку з юридичною особою» вказано номер телефона +3(0562)31-27-20, +3(0562)31-27-40, ці номера не обслуговуються.
Судом також встановлено, що був складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ДН2404/1477/НП від 16.05.2019 року. На підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування №ДН2404/1477/НП від 15.05.2019 р., посадовою особою відповідача 06.06.2019 р. була прийнята постанова №ДН2404/1477/АВ/СП-ФС/527, за якою на позивача накладено штраф у розмірі 12 519 грн., у зв`язку зі створенням об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці, а саме: відсутністю об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в ЄДРПОУ): АДРЕСА_1 .
Правомірність та обґрунтованість постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами відповідача №ДН2404/1477/АВ/СП-ФС/527 від 06.06.2019 року є предметом позову, який передано на розгляд суду.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Згідно з ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V визначено підстави для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю).
В той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28 грудня 2014 року № 77-VIII частину другу статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» доповнено словами (дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів) «державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення».
Постановою Кабінету Міністрів від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» створено Державну службу України з питань праці.
Згідно до Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 р. №390 затверджено Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів.
Згідно з наказом, (за умови не поширення дії Закону № 877-V на відносини, що виникають під час здійснення заходів, про що зазначено вище) позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб`єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.
Зазначена норма передбачає застосування до суб`єктів господарювання юридичних осіб фінансової відповідальності, яка не належить до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 КЗпП України та частинами 2-7 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509.
Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що процедуру проведення відповідачем перевірок встановлено Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року №390 (далі - Порядок №390).
Відповідно до положень п.6 Порядку №390 перевірка складається з таких етапів: робота з документами, наданими суб`єктами господарювання на вимогу Інспектора; оформлення документів за результатами перевірки; знайомлення суб`єктів господарювання з документами, оформленими за результатами перевірки.
Згідно з п.7 Порядку №390, за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.
Відповідно до п.1 Порядку № 295 цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами і включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).
Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, в тому числі Держпраці та її територіальних органів.
Відповідно до пп.6 абз.1 п.5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться за інформацією, в тому числі Пенсійного фонду України та його територіальних органів про роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної, роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу.
Згідно із п.10 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 р. - тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.
Згідно із п.16-17 Порядку у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.
Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.
Пунктом 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 р. (зі змінами від 26.04.2017 року) передбачено, що штрафи накладаються посадовими особами Держпраці на підставі акту про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю.
Таким чином, юридичною підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності за статтею 265 КЗпП України є акт посадової особи органу Держпраці, складений за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, в якому викладені порушення трудового законодавства, передбачені частиною другою статті 265 КЗпП України.
В даному випадку, відповідачем був складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування.
Зазначений вище аналіз норм вказує на те, що акт про неможливість інспекційного відвідування може лише служити підставами для вжиття заходів до суб`єкта господарювання з усунення встановлених перешкод (відсутність його за місцезнаходженням) і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.
В судовому засіданні представник позивача просила суд критично поставитись до вказаного в постанові представником відповідача, як на доказ створення ПП «ЗОТА» перешкод інспектору праці посадовою особою позивача у проведенні інспекційного відвідування, шляхом відсутності позивача за місцезнаходженням, з огляду на те, що:
- по-перше, керівник ПП «ЗОТА» Іванина В .І . з 14.05.2019 р. по 16.05.2019 р. знаходилася у відряджені у м.Переяслав-Хмельницький для проведення переговорів про подальшу співпрацю з ТОВ «Агро-Техно-Сервіс», шо підтверджується наказом № 11/05-К про відрядження від 11.05.2019 р. та посвідченням про відрядження;
- по-друге, інформація, яка нібито отримана інспектором від «сусіда ОСОБА_2 », щодо якого не має жодної інформації, навіть ініціалів прізвища, ім`я, по батькові, не свідчить про те, що посадовою особою позивача вчинялися будь-які дії щодо створення інспектору відповідача перешкод у проведення інспекційного відвідування;
- по-третє, не передбачено такий спосіб сповіщення про проведення інспекційного відвідування та контактної інформації інспектора, як «залишена у поштовому ящику інформація».
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Згідно із підпункту 5 пункту 6 Положення про Управління Держпраці, Управління Держпраці має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління.
Пункт 16 вказаного Порядку № 295 передбачає, що у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.
Згідно із абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини (недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні), при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення
Водночас, загальні правила застосування відповідальності до суб`єкта господарювання встановлені частиною 1 цієї статті, згідно якої посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством у випадку, якщо вони винні у порушенні законодавства про працю.
Згідно із п.8 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 р. про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.
Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Аналізуючи викладене суд вважає, що відсутність з поважних причин, які підтверджуються відповідними документами, директора за місцем реєстрації юридичної особи під час спроби посадовою особою відповідача здійснити інспекційне відвідування позивача, не може розцінюватись як «створення перешкод» у проведенні інспекційного відвідування.
Крім того, відсутність телефонного зв`язку з ПП «ЗОТА» з технічних чи інших причин на день проведення перевірки також не може розцінюватись як «створення перешкод» в проведенні інспекційного відвідування.
Абз.2 п.2 Порядку №509 передбачено застосування штрафу лише на підставі акту про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, тобто за наслідками проведеної перевірки, а застосування штрафу на підставі акту про неможливість інспекційного відвідування не передбачено ні Порядком №295, ні Порядком №509.
Суд враховує той факт, що відповідно п.6 Порядку «накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2013 р. № 509, визначено про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Пунктом 7 зазначено що, справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
Як видно із матеріалів справи, позивач повідомлення про призначення розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на 06 вересня 2019 року, отримав лише 05 вересня 2019 року о 17 год. 49 хв., що не відповідає вимогам п.6 Порядку «накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2013 р. № 509.
Крім того, суд враховує й той факт, що 14.05.2019 року Шостим апеляційним адміністративним судом було винесено постанову по справі №826/8917/17, якою, з урахуванням ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2019 року по справі №826/8917/17, постанову Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визнано нечинною.
Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Враховуючи зміст резолютивної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 року у справі №826/8917/17, з урахуванням викладених положень законодавства України, постанова Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 КЗпП України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повністю втратила чинність 14 травня 2019 року.
З огляду на викладене, станом на 15 травня 2019 року (дата здійснення спроби проведення певних дій згідно змісту акту перевірки) та 16 травня 2019 року (дата складення акту перевірки) правові підстави для проведення інспекційного відвідування на підставі Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26 квітня 2017 року №295, у відповідача були відсутніми.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами відповідача №ДН2404/1477/АВ/СП-ФС/527 від 06.06.2019 року прийнята не на підставі та не у спосіб передбачений чинним законодавством, а отже підлягає скасуванню.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову в розмірі 1 921 грн.
Враховуючи, що позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1 921 грн. підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України,-
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2404/1477/АВ/СП-ФС/527 від 06.06.2019 року.
Присудити за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на користь Приватного підприємства «Зота» судові витрати по справі в розмірі 1 921 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складено 23.09.2019 року.

Суддя К.С. Кучма