Справа № 540/2459/18
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 вересня 2019 року

Київ

справа №540/2459/18

адміністративне провадження №К/9901/25797/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 у справі № 540/2459/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

УСТАНОВИВ:

09.09.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019.

У 2018 році фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в Херсонський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління ДФС України в Херсонській області, АР Крим та Севастополі, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.07.2018 № 003091405.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11.02.2019, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 4.07.2018 №003091405 в частині застосування фінансових санкцій у сумі 34000 грн, в решті вимог відмовлено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21.06.2018 Головним управлінням ДФС України в Херсонській області, АР Крим та Севастополі на підставі наказу №556 від 04.06.2018, направлень від 21.06.2018 №№ 0585, 0586 проведено фактичну перевірку торгівельного об`єкту з продажу вин (кіоск) фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у присутності продавця ОСОБА_2 , за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 21.06.2018 №0261/21/22/рро/.

Перевіркою виявлено порушення підприємцем вимог ст.11, ст.15, ст. 15-3 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

За висновками перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі від 04.07.2018 № 003091405 про застосування до позивача фінансових санкцій в сумі 40800 грн. До податкового повідомлення-рішення надано розрахунок штрафних фінансових санкцій, з якого вбачається, що штраф в сумі 17000 грн був застосований за зберігання, реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, штраф в сумі 17000 грн застосований зберігання алкогольних напоїв, в місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру алкогольних напоїв, 6800 грн штрафу за продаж алкогольних напоїв у невизначених для цього місцях торгівлі - місце торгівлі алкогольними напоями не обладнане РРО (КОРО), в якому фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб`єктом господарювання, який не має статусу підприємства громадського харчування.

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що прийняте Головним управлінням ДФС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі податкове повідомлення-рішення від 04.07.2018 № 003091405 в частині застосування фінансових санкцій в сумі 34000 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Головне управління ДФС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі, не погодившись з судовими рішеннями, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 у справі № 540/2459/18, в якій просить Суд скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених вимог, винести нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №540/2459/18 є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.07.2018 №003091405 в частині застосування фінансових санкцій в сумі 34000 грн.

З таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 у справі № 540/2459/18 не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 у справі № 540/2459/18 відмовити.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова