Справа № 540/1553/19
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1553/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтовича І.І.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю:

представника позивача - Неділько В.Г.,

представника відповідача - Гордієнко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД"

до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 20.06.2019 р. № ,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шкіряний завод «Платан ЛТД» (далі - Позивач) звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - Відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форми - Ш) від 20.06.2019 №, яким позивача зобов`язано сплатити штраф у сумі 68 250,17 грн. за затримку сплати грошового зобов`язання.

Ухвалою суду від 30.07.2019 відкрито провадження, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 16.09.2019 о 09:15 годині.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне, що 02.07.2019 ТОВ «Шкіряний завод «Платан ЛТД» отримало від Головного управління ДФС у Херсонській області податкове - рішення форма «Ш» від 20.06.2019 №, згідно якого за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 341250, 85 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт і послуг), на підставі ст.126 Податкового кодексу України, позивачу нараховано штраф у розмірі 20% від суми грошового зобов`язання в розмірі - 68250, 17коп. Позивач не погоджується з цим, оскільки в діях ТОВ «Шкіряний завод «Літай ЛТД» відсутній склад податкового правопорушення, яке полягає у несвоєчасній сплаті грошових зобов`язань за платежем податок на додану вартість за відповідні періоди, що у свою чергу свідчить про неправомірність застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених статтею 126 ПК України за несвоєчасну сплату таких зобов`язань. Також позивач посилається на правову позицію викладену в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.07.2016 у справі № 2а-10115/12/1370 (К/800/9365/16), відповідно до якої суд касаційної інстанції зазначив, що законодавець наділив правом податковий орган застосовувати штраф до платника податку згідно з ст. 126 ПК України у випадку сплати суми грошового зобов`язання, зазначеної в платіжному дорученні, з затримкою сплати, проте не наділив правом податковий орган застосовувати штраф при виконанні пункту 9 статті 87 Податкового кодексу України в разі зарахування коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Окрім того, зазначає, що згідно позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16.06.2015 року у справі №21-377а15 дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених статтею 126 ПК України. Верховний Суд у постанові від 13.02.2018 у справі № 808/2290/17 (№ К/9901/3879/17) висловив правову позицію про те, що аналіз пункту 126.1 статті 126 ПК України вказує на те, що об`єктом застосування штрафу є погашена сума податкового боргу, спосіб такого погашення значення не має. Не заперечуючи закріплений в пункті 87.9 статті 87 ПК України обов`язок контролюючого органу зараховувати грошові кошти платника податків в рахунок погашення податкового боргу за черговістю його виникнення, при здійсненні контролюючим органом вказаного обов`язку, платник податків не може зазнавати негативних наслідків у формі нарахування штрафних (фінансових) санкцій, і враховуючи наявність різного (неоднозначного) застосування судами вищих інстанцій положень статті 126 ПК України, керуючись підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4, пункту 56.21 статті 56 ПК України, просить прийняти рішення на користь платника податків визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення та зобов`язати вчинити дії.

14.08.2019 представником відповідача подано до суду відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, та п. 75.1 ст. 75 ПК України, в порядку статті 76 ПК України проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати з податку на додану вартість платником ТОВ «Шкіряний завод «Платан ЛТД» в квітні-вересні 2018 року. За результатами перевірки складено акт від 15.05.2019 року №1408/21-22-51-12-01/00307974 в якому зафіксовано факт порушення термінів сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п. 57.1, 57.3 ст. 57 ПК України у квітні-вересні 2018 року. На підставі висновків акту перевірки від 15.05.2019 року №1408/21-22-51-12-01/00307974, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.06.2018 №, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість визначеного пунктом 57.1, 57.3 ст. 57 ПК України на підставі статті 126 ПК України до Позивача застосовано штраф за затримку сплати грошового зобов`язання у сумі 341250,85 грн. у розмірі 20 % у сумі 68250,17 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг). Зазначає, що нормою п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України законодавець чітко встановив черговість спрямування коштів, сплачених платником податків, у разі наявності податкового боргу. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Правопорушення, відповідальність за яке встановлена п. 126.1 ст. 126 ПК України, полягає в несвоєчасній сплаті суми узгодженого грошового зобов`язання. Відповідне порушення є закінченим у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов`язання, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу. Отже, у випадку перенаправлення контролюючим органом коштів на оплату поточних податкових зобов`язань у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у платника податків виникає недоїмка за податковими зобов`язаннями за поточні податкові періоди, яка погашається у порядку, визначеному п. 87.9 ст. 87 ПК України та у випадку несвоєчасного погашення якої, податковий орган нараховує штраф у розмірах, установлених ст. 126 Податкового кодексу України у залежності від терміну затримки. При цьому, санкція норми ст. 126 Податкового кодексу України передбачає застосування до платника податків штрафу у випадку несплати ним узгодженої суми грошового зобов`язання безвідносно до підстав її виникнення. Будь-яких винятків до випадків застосування контролюючим органом норм п. 87.9 ст. 87 та ст. 126 Податкового кодексу України, не містить. Вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 20.06.2019 № прийняте у порядку та відповідно до вимог чинного законодавства.

28.08.2019 представником позивача подано до суду письмову відповідь на відзив на адміністративний позов, відповідно до якої підтримує позицію викладену в позовній заяві та вважає, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення форма «Ш» від 20.06.2019.

16.09.2019 в судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в адміністративному позові та відповіді на відзив на адміністративний позов та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановлено наступне.

Головним державним ревізором інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Херсонського управління ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Лавровою Н.В. в приміщенні Херсонського управління ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, та п. 75.1 ст. 75 ПК України, в порядку статті 76 ПК України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати з податку на додану вартість платником ТОВ «Шкіряний завод «Платан ЛТД» в квітні-вересні 2018 року.

За результатами перевірки складено акт від 15.05.2019 №1408/21-22-51-12-01/00307974 в якому встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п. 57.1, 57.3 ст. 57 ПК України у квітні-вересні 2018 року, а саме:

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 17.04.2018 у сумі 683,00 грн. (граничний строк сплати - 30.04.2018, фактично погашено:14.09.2018 кількість днів затримки 137).

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 17.04.2018 у сумі 25617,55 грн. (граничний строк сплати - 30.04.2018, фактично погашено 27.09.2018 - кількість днів затримки 150);

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 18.05.2018 у сумі 61774,10 грн. (граничний строк сплати - 30.05.2018, фактично погашено 27.09.2018 - кількість днів затримки -120);

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 18.05.2018 у сумі 4604,90 грн. (граничний строк сплати - 30.05.2018, фактично погашено 30.11.2018 - кількість днів затримки -184);

- податковому повідомленню - рішенню (форма «Ш») № від 11.10.2017 у сумі 16395,10 грн. (граничний строк сплати 18.06.2018, фактично погашено 30.11.2018 - кількість днів затримки -164);

- по податковому повідомленню - рішенню (форма «Ш») № у сумі 560,90 грн. (граничний строк сплати 18.06.2018, фактично погашено 08.01.2019, кількість днів затримки -203);

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 18.06.2018 у сумі 23524,25 грн. (граничний строк сплати - 30.06.2018, фактично погашено 08.01.2019, кількість днів затримки -192);

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 18.06.2018 у сумі 342,00 грн. (граничний строк сплати - 30.06.2018, фактично погашено 14.01.2019, кількість днів затримки -198);

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від18.06.2018 у сумі 16408,75 грн. (граничний строк сплати - 30.06.2018, фактично погашено 24.01.2019, кількість днів затримки -208);

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від17.07.2018 у сумі 26428,00 грн. (граничний строк сплати - 30.07.2018, фактично погашено 24.01.2019, кількість днів затримки -178);

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від17.07.2018 у сумі 16046,00 грн. (граничний строк сплати - 30.07.2018, фактично погашено 30.01.2019, кількість днів затримки -184);

- по податковому повідомленню - рішенню (форма «Ш») № у сумі 3725,00 грн. (граничний строк сплати 02.08.2018, фактично погашено 30.01.2019, кількість днів затримки -180);

- по податковому повідомленню - рішенню (форма «Ш») № у сумі 13073,87 грн. (граничний строк сплати 02.08.2018, фактично погашено 27.02.2019, кількість днів затримки -208);

-по податковому повідомленню - рішенню (форма «Ш») № у сумі 45947,77 грн. (граничний строк сплати 06.08.2018, фактично погашено 27.02.2019, кількість днів затримки -204);

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.08.2018 у сумі 15033,85 грн. (граничний строк сплати - 30.08.2018, фактично погашено 27.02.2019, кількість днів затримки -181);

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.08.2018 у сумі 27182,15 грн. (граничний строк сплати - 24.04.2019, фактично погашено 24.04.2019, кількість днів затримки -237);

- податковій декларації з податку на додану вартість № від 18.09.2018 у сумі 23903,75 грн. (граничний строк сплати - 30.09.2018, фактично погашено 24.04.2019, кількість днів затримки -206);

- по податковій декларації з податку на додану вартість № від 18.09.2018 у сумі 20000,00 грн. (граничний строк сплати - 30.09.2018, фактично погашено 26.04.2019, кількість днів затримки -208);

На підставі висновків акту перевірки від 15.05.2019 року №1408/21-22-51-12-01/00307974 Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.06.2018 №, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість визначеного пунктом 57.1, 57.3 ст. 57 ПК України на підставі статті 126 ПК України до Позивача застосовано штраф за затримку сплати грошового зобов`язання у сумі 341250,85 грн. у розмірі 20 % у сумі 68250,17 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 16.1.2 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (далі - ПК України) платники податків зобов`язані вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів;

16.1.3. подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;

16.1.4. сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.203 ПК України податкова декларація з ПДВ подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення- рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом (ч.75.1 ст.75 ПК України).

Відповідно до п.75.1.1 Ч.75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно н.76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (п. 76.3 ст. 76 ПК України).

Пунктом 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Станом на 01.09.2018 за позивачем рахувалася заборгованість зі сплати узгоджених зобов`язань та пені по ПДВ у сумі 301520,15 грн.

У зв`язку із наявністю у позивача податкового боргу по податку на додану вартість кошти, які зараховувалися з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, зараховувалися в рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у порядку, визначеному п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України.

Позиція, щодо того, що податковим законодавством встановлено обов`язок контролюючого органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в першу чергу в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, викладена у Постанові Верховного Суду від 05 червня 2018 по справі №821/1750/17 (К/9901/47707/18).

Як вбачається з копії облікової картки позивача по податку на додану вартість за 2018 рік та 6 місяців 2019 року, а саме:

14.09.2018 року з електронного рахунка ПДВ зарахована сума у розмірі 683,00 грн., за рахунок якої погашено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у порядку черговості їх виникнення по: податковій декларації з податку на додану вартість № від 17.04.2018 у сумі 683,00 грн. (граничний строк сплати - 30.04.2018).

27.09.2018 року з електронного рахунка ПДВ зарахована сума у розмірі 88811,00 грн., за рахунок якої погашено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість по: податковій декларації з податку на додану вартість № від 17.04.2018 у сумі 25617,55 грн. (граничний строк сплати - 30.04.2018); податковій декларації з податку на додану вартість № від18.05.2018 у сумі 61774,10 грн. (граничний строк сплати - 30.05.2018);

30.11.2018 року з електронного рахунка ПДВ зарахована сума у розмірі 20318,00 грн., за рахунок якої погашено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість по: податковій декларації з податку на додану вартість № від 18.05.2018 у сумі 4604,90 грн. (граничний строк сплати - 30.05.2018); податковому повідомленню - рішенню (форма «Ш») № у сумі 16395,10 грн. (граничний строк сплати 18.06.2018).

08.01.2018 року з електронного рахунка ПДВ зарахована сума у розмірі 25104,00грн., за рахунок якої погашено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість по: податковому повідомленню - рішенню (форма «Ш») № у сумі 560,90 грн. (граничний строк сплати 18.06.2018); податковій декларації з податку на додану вартість № від 18.06.2018 у сумі 23524,25 грн. (граничний строк сплати - 30.06.2018).

14.01.2019 року з електронного рахунка ПДВ зарахована сума у розмірі 342,00 грн., за рахунок якої погашено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість по: податковій декларації з податку на додану вартість № від 18.06.2018 у сумі 342,00 грн. (граничний строк сплати - 30.06.2018).

24.01.2019 року з електронного рахунка ПДВ зарахована сума у розмірі43708,00 грн., за рахунок якої погашено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість по: податковій декларації з податку на додану вартість № від18.06.2018 у сумі 16408,75 грн. (граничний строк сплати - 30.06.2018); податковій декларації з податку на додану вартість № від17.07.2018 у сумі 26428,00 грн. (граничний строк сплати - 30.07.2018).

30.01.2019 року з електронного рахунка ПДВ зарахована сума у розмірі 19771,00 грн., за рахунок якої погашено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість по: податковій декларації з податку на додану вартість № від17.07.2018 у сумі 16046,00 грн. (граничний строк сплати - 30.07.2018); податковому повідомленню - рішенню (форма «ПІ») № у сумі 3725,00 грн. (граничний строк сплати 02.08.2018).

27.02.2019 року з електронного рахунка ПДВ зарахована сума у розмірі 74919,00грн., за рахунок якої погашено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість по: податковому повідомленню - рішенню (форма «Ш») № у сумі 13073,87 грн. (граничний строк сплати 02.08.2018); податковому повідомленню - рішенню (форма «Ш») № НОМЕР_1 у сумі 45947,77 грн. (граничний строк сплати 06.08.2018); податковій декларації з податку на додану вартість № від20.08.2018 у сумі 15033,85 грн. (граничний строк сплати - 30.08.2018).

24.04.2019 року з електронного рахунка ПДВ зарахована сума у розмірі 52752,00 грн., за рахунок якої погашено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість по: податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.08.2018 у сумі 27182,15 грн. (граничний строк сплати - 30.08.2018); податковій декларації з податку на додану вартість № від 18.09.2018 у сумі 23903,75 грн. (граничний строк сплати - 30.09.2018).

26.04.2019 року з електронного рахунка ПДВ зарахована сума у розмірі 20000,00 грн., за рахунок якої погашено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість по: податковій декларації з податку на додану вартість № від 18.09.2018 у сумі 20000,00 грн. (граничний строк сплати - 30.09.2018).

Як вже зазначалося вище, за результатами проведеної камеральної перевірки з питань своєчасності сплати з податку на додану вартість платником ТОВ «Шкіряний завод «Платан ЛТД» в квітні-вересні 2018 року, на підставі висновків акту перевірки від 15.05.2019 року №1408/21-22-51-12-01/00307974 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.06.2018 №, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість визначеного пунктом 57.1, 57.3 ст. 57 ПК України на підставі статті 126 ПК України до Позивача застосовано штраф за затримку сплати грошового зобов`язання у сумі 341250,85 грн. у розмірі 20 % у сумі 68250,17 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Вказаною нормою Податкового кодексу України визначено обов`язок податкового органу на зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Суд зазначає, що нормою п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України законодавець чітко встановив черговість спрямування коштів, сплачених платником податків, у разі наявності податкового боргу.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Правопорушення, відповідальність за яке встановлена п. 126.1 ст. 126 ПК України, полягає в несвоєчасній сплаті суми узгодженого грошового зобов`язання. Відповідне порушення є закінченим у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов`язання, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу.

Отже, у випадку перенаправлення контролюючим органом коштів на оплату поточних податкових зобов`язань у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у платника податків виникає недоїмка за податковими зобов`язаннями за поточні податкові періоди, яка погашається у порядку, визначеному п. 87.9 ст. 87 ПК України та у випадку несвоєчасного погашення якої, податковий орган нараховує штраф у розмірах, установлених ст. 126 Податкового кодексу України у залежності від терміну затримки.

При цьому, санкція норми ст. 126 Податкового кодексу України передбачає застосування до платника податків штрафу у випадку несплати ним узгодженої суми грошового зобов`язання безвідносно до підстав її виникнення. Будь-яких винятків до випадків застосування контролюючим органом норм п. 87.9 ст. 87 та ст. 126 Податкового кодексу України, не містить.

Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд, зокрема у своїх рішеннях, від 13.02.2018 по справі №К/9901/3879/17, від 04.04.2018 по справі №К/9901/3770/17(справа №815/5491/16), від 17.04.2018 по справі №К/9901/716/18.

Суд зазначає, що порядок сплати чи погашення податкового боргу, у відповідності до приписів ПК України, жодним чином не може скасовувати відповідальність, встановлену ПК України, чи іншим чином впливати на застосування штрафних санкцій, визначених ст. 126 Кодексу, або позбавляти податковий орган повноважень щодо притягнення платника до відповідальності за податкове правопорушення.

Незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, який залежить від терміну прострочення.

Посилання позивача на правову позицію Вищого адміністративного суду України, викладену у постанові по справі за №К/800/9365/16 від 21.07.2016 року, суд не приймає, оскільки відповідно до положень ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Таким чином враховуючи викладене, встановлені порушення в акті перевірки від 15.05.2019 №1408/21-22-51-12-01/00307974, є доведеними, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 20.06.2019 № прийняте у порядку та відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС визначено перелік критеріїв, на відповідність яким суд повинен перевірити рішення (дії, бездіяльність) суб`єкта владних повноважень у справах про їх оскарження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатніх доказів, які спростовували твердження позивача, а відтак довів правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що відповідач, приймаючи податкове повідомлення рішення від 20.06.2019 № діяв обґрунтовано, на підставі та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог та про відмову у задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД"

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 194, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 20 вересня 2019 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 111030300