Справа № 640/11614/19
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 вересня 2019 року м. Київ №640/11614/19

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Костенко Д.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича (далі - Уповноважена особа) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.07.2019 позовну заяву, подану представником позивача адвокатом Тарасовою-Патрай К.А., залишено без руху і встановлено 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку для звернення до суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку, а також доказів на підтвердження таких обставин.

У строк встановлений судом представником позивача подано заяву, в якій вона просить продовжити строк для подання позовної заяви з таких підстав:

- з огляду на вимоги адміністративного позову позивач не погоджується з бездіяль-ністю Уповноваженої особи до моменту звернення до суду із адміністративним позовом, тобто правовідносини, з якими позивач пов`язує порушення свого права, є триваючими і продовжуються на момент подання адміністративного позову до суду, натомість початок перебігу бездіяльності вповноваженої можна відраховувати з кожного дня після 14.07.2016 (дата початку виплати коштів вкладникам банку) до моменту звернення із позовом до суду;

- невиплата вкладнику Фондом гарантування вкладів гарантованої суми, на думку заявника, є порушенням речового права позивача, натомість згідно з п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове рано, позовна давність не поширюється;

- після звернення до суду навесні 2019р., враховуючи безперервну бездіяльність Упов-новаженої особи, абсолютно безпідставно судом було повернуто позовну заяву позивачу, оскільки ситуація по не виплаті гарантованої суми відшкодування залишається незмінною для позивача, кошти не виплачені.

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, зважаючи на таке.

За загальноприйнятим у теорії права визначенням триваючим є правопорушення, яке починається з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов`язок або виконує його неповністю чи неналежним чином, а потім така бездіяльність триває протягом певного проміжку часу до моменту виконання установлених обов`язків або виявлення правопорушення, що узгоджується з висновком Вели-кої Палати Верховного Суду у постанові від 11.12.2018 по справі №810/1224/17.

Доводи заявника щодо існування у спірних правовідносинах триваючого правопору-шення судом відхилені як необґрунтовані в ухвалі від 12.07.2019 про залишення позовної заяви без руху. При цьому, як неодноразово встановлено Окружним адміністративним судом міста Києва в ухвалах від 19.10.2018 №826/15812/18, від 21.12.2018 №826/17513/18, від 05.04.2019 №640/358/19, які набрали законної сили, станом на 02.12.2016 позивач достовірно знала про не включення її до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, натомість до суду з даним позовом звернулась лише 24.06.2019 (здано на пошту), тобто з пропуском строку звернення до суду.

Заявник не зазначила інших обставин, які б свідчили про існування об`єктивних причин, що були перешкодою для своєчасного звернення до суду з даним позовом, і які дали б суду підстави відійти від свого попереднього висновку в ухвалі від 12.07.2019 та вважати причини його пропуску поважними.

Суд зауважує заявнику на тому, що п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України виключено на підставі Закону України від 20.12.2011 №4176-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства", тому її посилання на відсутню у законодавстві норму суд відхиляє.

У контексті спірних правовідносин суд також зауважує, що у постанові від 10.04.2019 у справі №П/9901/823/18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/81841946) Велика Палата Верхов-ного Суду звертає увагу, що в п. 27 рішення від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), яке набуло статусу остаточного 20.08.2010, ЄСПЛ зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. п. 57 рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom), Series A, № 93). Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Згідно із ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адмініс-тративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (ч. 1).

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2).

Оскільки вказані представником позивача у заяві підстави для поновлення, а не продовження, як помилково зазначила заявник, строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 123 КАС України, суддя

у х в а л и в:

Повернути позовну заяву позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку, визначеному ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом 15-ти днів з дня її підписання.

Суддя Д.А. Костенко