Справа № 400/2016/19
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 р. № 400/2016/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Вознесенський коньячний завод", вул. Зеленогаївська, 2, с. Бузьке, Вознесенський район, Миколаївська область, 56541

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:скасування податкового повідомлення-рішення від 18.04.2019 р. № 5 як протиправне,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вознесенський коньячний завод» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - відповідач) з вимогою скасувати як протиправне податкове повідомлення-рішення відповідача від 18 квітня 2019 року № 5 про застосування до ТОВ «Вознесенський коньячний завод» фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 27 833 грн. 34 коп. (двадцять сім тисяч вісімсот тридцять три гривні 34 коп.).

Ухвалою суду від 08.07.2019 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що ТОВ «Вознесенський коньячний завод» не порушувало строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за січень 2019 року. В зв`язку з форс-мажорними обставинами, що підтверджується сертифікатом регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області, відсутні підстави для застосування штрафних санкцій до позивача.

Відповідач заперечує проти позову та зазначає у відзиві на позовну заяву, що винесені відповідачем рішення про застосування штрафних санкцій на загальну суму 27833,34грн. за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН цілком відповідають нормам діючого законодавства. Посилання позивача на форс-мажорні обставини, які на його думку вплинули на порушення термінів реєстрації податкових накладних, не є підставою на думку відповідача для звільнення від відповідальності. Крім того, податкове повідомлення-рішення не передбачає наявність форс-мажорних обставин.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що наявність форс-мажорних обставин є підставою для звільнення Товариства від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних. Позивач звертає увагу на те, що у підприємства була відсутня технічна можливість своєчасної реєстрації податкових накладних. Враховуючи встановлені обставини та надані підприємством докази вбачається вжиття всіх можливих заходів з боку позивача щодо якнайшвидшого відновлення можливості електронного обміну документами з контролюючим органом. Наявність форс-мажорних обставин фактично позбавили Товариство можливості своєчасно зареєструвати податкові накладні за січень 2019 року, що не залежало від його волі, а відтак відсутня вина платника у несвоєчасній реєстрації податкових накладних, що виключає застосування податковим органом штрафних санкцій.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Інших заяв і клопотань учасники справи суду не подавали.

Процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у Миколаївській області 18.04.2019 року винесено податкове повідомлення-рішенням № 5, яким до ТОВ «Вознесенський коньячний завод» застосовано фінансові санкцій у вигляді штрафу у розмірі 27 833 грн. 34 коп. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Підставою прийняття вказаного рішення є результати перевірки Вознесенського управління ГУ ДФС у Миколаївській області (акт від 04.04.2019 р. №160/14-29-52-05- 16/40404385 про результати камеральної перевірки щодо своєчасності реєстрації податкових накладних ТОВ «Вознесенський коньячний завод» за січень 2019 року).

За наслідками вказаної перевірки Вознесенським управлінням ГУ ДФС у Миколаївській області встановлено, що ТОВ «Вознесенський коньячний завод» порушило строки реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за січень 2019 року на суму ПДВ 145 000,00 строком до 15 календарних днів і на суму 66 666,66 грн. строком від 16 до 30 календарних днів.

Позивач отримав податкове повідомлення-рішення 24.04.2019 року поштовим зв`язком, підтверджується поштовим повідомленням про вручення.

Ознайомившись із даним рішенням позивач не погодившись з ним, 25.04.2019 року за № 44/04 подав скаргу на відповідне рішення до Державної фіскальної служби України, в якій позивач просив ДФС України скасувати таке рішення, оскільки своєчасно зареєструвати податкові накладні за січень 2019 року не мало можливості в зв`язку із форс-мажорних обставин, що підтверджується сертифікатом регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області № 4800-19-0109 від 01.03.2019 р. (а.с. 12).

Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 20.06.2019 за № 28408/6/99-99-11-06-01-25 відмовлено позивачу в скасуванні оскаржуваного рішення. Рішення ДФС мотивоване тим, що позивач порушив строки реєстрації податкових накладних та надано з цього приводу роз`яснення, а щодо форс-мажорних обставин, як вважає позивач, не було надано оцінки.

Не погодившись з вказаним вище, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

З`ясувавши всі обставини справи, суд встановив наступне.

29.12.2018 року було здійснено незаконну перереєстрацію корпоративних прав (зміна власників та керівництва) ТОВ «Українська сировина», яке є єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенський коньячний завод».

Вказана перереєстрація щодо зміни власника і адреси підприємства здійснена 29.12.2018 року реєстратором Прошкіним Олександром Васильовичем Комунальне підприємство «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Подільського району міста Києва.

Внаслідок протиправної реєстрації змін складу учасників та керівника ТОВ «Українська сировина» відбулось також рейдерське захоплення ТОВ «Вознесенський коньячний завод» (далі Товариство) з подальшою перереєстрацією корпоративних прав.

У зв`язку з цим 05.01.2019 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Вознесенський коньячний завод» звернувся із заявою до правоохоронних органів про вчинення злочину.

За вказаною заявою 05.01.2019 року Вознесенським відділом поліції ТУ НП в Миколаївській області відкрито кримінальне провадження № 0000074 за ознаками злочину, передбаченого ч. З ст. 190 КК України, що підтверджується витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Дані протиправні дії призвели до того, що в період з 29.12.2018 р. по 18.02.2019 р. включно у позивача фактично заблоковано ведення господарської діяльності (зупинено виробництво, обіг коштів, рух активів, виконання зобов`язань, ведення бухгалтерського обліку, складання і направлення звітності тощо), що в свою чергу не дало змогу своєчасно зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних за січень 2019 року.

Проте, позивач 14.02.2019 р. листом за вих.. № 05/01 повідомив Головне управління ДФС у Миколаївській області Вознесенське управління про дані противоправні дії з проханням не застосовувати санкції, які передбачені чинним законодавством України, до моменту прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та відновлення повноцінного функціонування підприємства.

На вказане звернення Вознесенське управління ДФС надало відповідь за №314/14-29-52-05 від 07.02.2019 року про відсутність підстав щодо незастосування санкцій до позивача. Виходячи зі змісту вказаного вище листа, позивачу з боку податкового органу не було роз`яснено порядок звернення із заявою про тимчасове відтермінування подання звітності, реєстрації податкових накладних, сплати податків та оскарження рішень податкових органів, передбачений Порядком застосування норм статті 102 глави 9 розділу 11 Податкового кодексу України затвердженому наказом Міністерства фінансів України № 861 від 20.10.2017 року, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 10.11.2017 року за № 1373/31241.

В зв`язку з цим Товариство звернулось із відповідними заявами до регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області і за наслідком їх розгляду отримало сертифікат № 4800-19-0109 від 01.03.2019 року про наявність форс-мажорних обставин в період з 29.12.2018 року по 18.02.2019 року, які унеможливили виконання підприємством у встановлені законодавством терміни адміністрування податку на додану вартість, в тому числі реєстрацію податкових накладних за січень 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що наявність форс-мажорних обставин є підставою для звільнення підприємства від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, оскільки у позивача була реальна відсутня технічна можливість своєчасної реєстрації податкових накладних.

Враховуючи встановлені обставини та надані підприємством докази, суд вбачає, що позивач вживав всіх можливих заходів з якнайшвидшого відновлення можливості електронного обміну документами з контролюючим органом.

Відповідальність за порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також допущення помилок, при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної передбачено статтею 1201 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 120 1 вказаної статті порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів:

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в гаких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Разом з тим, аналізуючи вказану норму в сукупності з пунктом 1201.2 статті 120 Податкового кодексу України, яким передбачено, що відсутність з вини платника реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю - платнику податку на додану вартість, та розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання тягне за собою накладення на платників податку, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податковій накладній/розрахунку коригування, слід зробити висновок про те, що застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбаченої статтею 120 Податкового кодексу України, можливе лише за наявності його вини.

Отже, суд вважає, що наявність форс-мажорних обставин фактично позбавили позивача можливості своєчасно зареєструвати податкові накладні за січень 2019 року, що не залежало від його волі, а відтак відсутня вина платника у несвоєчасній реєстрації податкових накладних, що виключає застосування податковим органом вказаних штрафних санкцій.

Наведене відповідає практиці застосування норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (підписантом і учасником якої є Україна, надалі - Конвенція) Європейським судом з прав людини.

Так, частиною другою статті 6 Конвенції визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Європейським судом з прав людини у рішенні від 23 липня 2002 року "Справа "Компанія Вестбергатаксі Актіеболаг" та Вуліч проти Швеції" зазначено, що загальний характер правових норм, які регулюють питання податкових штрафів, та мета стягнення, яке має водночас і запобіжний, і каральний характер, з достатньою очевидністю вказують на те, що - для цілей статті 6 Конвенції - заявники обвинувачувалися в кримінальному правопорушенні.

Отже у справі "Компанія "Вестбергатаксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" було застосовано третій критерій тесту Енгеля для визначення випадків, коли йдеться про кримінальне обвинувачення, у розумінні Конвенції, а саме - критерій правових наслідків для адресата.

Таким чином Європейський суд з прав людини розцінює податкові правопорушення, як різновид кримінального обвинувачення для цілей застосування Конвенції.

Передбачені статтею 1201 Податкового кодексу України штрафи, за своєю тяжкістю та каральним характером, цілком відповідають санкціям притаманним для застосування за кримінальні правопорушення, відтак наявні всі підстави для застосування частин другої статті 6 Конвенції, яка, у свою чергу, унеможливлює притягнення до відповідальності особи за відсутності вини.

Така позиція повністю узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України (Ухвала від 03.04.2017 року № к/800/7609/17 у справі № 826/15637/16).

Відповідно до ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що ст.109 ПК України визначено, що податковим првопорушенням є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, а також їх посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, встановлених ПК України та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Виходячи з обставин справи, суд вважає, що протиправності (вини) з боку позивача в даному випадку не має. Форс-мажорні обставини не є підставою для притягнення позивача до відповідальності та не підпадають під загальне поняття податкового правопорушення. В даному випадку між позивачем та податковим органом не має договірних відносин, а є лише обовязок платника податку дотримуватись норм подактвого законодавства України. Проте, форс-мажорні обставини, що стали підставою, не з вини позивача, для винесення відповідачем оскаржуваного рішення, не можуть бути причиною для притягнення ТОВ «Вознесенський коньячний завод» до відповідальності.

На думку суду, з боку позивача вчинялись всі необхідні заходи щодо якнайшвидшого відновлення можливості електронного обміну документами з контролюючим органом. Все це підтверджене матеріалами справи.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин суд, оцінивши в сукупності надані за докази, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги повністю.

Судовий збір розподіляється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вознесенський коньячний завод" (вул. Зеленогаївська, 2, с. Бузьке, Вознесенський район, Миколаївська область, 56541, ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення винесене Головним управлінням ДФС у Миколаївській області від 18.04.2019 року № 5 про застосування до ТОВ «Вознесенський коньячний завод» фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 27 833 грн. 34 коп. (двадцять сім тисяч вісімсот тридцять три гривні 34 коп.).

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вознесенський коньячний завод" (вул. Зеленогаївська, 2, с. Бузьке, Вознесенський район, Миколаївська область, 56541, ) судовий збір в розмірі 1921,00грн., сплачений платіжним дорученням № 73 від 02.07.2019р.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов