Справа № 640/14912/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

20 вересня 2019 року м. Київ № 640/14912/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши клопотання представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін у адміністративній справі №640/14912/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут"

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики

та комунальних послуг

про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" (надалі - позивач), адреса: 04108, місто Київ, проспект Свободи, будинок 2г, літера А до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - відповідач, НКРЕКП), адреса: 03057, місто Київ, вулиця Смоленська, будинок 19, в якій позивач просить суд:

- визнати частково протиправною постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1366 від 05 липня 2019 року "Про накладення штрафу на товариство з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу та здійснення заходів державного регулювання" та скасувати пункт 2 постанови в частині зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" забезпечити в строк до 31 липня 2019 року погашення заборгованості по сплаті внесків на регулювання в сумі 43000,96 (сорок три тисячі гривень 96 копійок).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

12 вересня 2019 року представником НКРЕКП через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва разом з відзивом подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначив, що предметом позову є ймовірна протиправність постанови НКРЕКП від 05 липня 2019 року №1366 в частині пункту 2 вказаної постанови.

Результати розгляду справи, за доводами представника відповідача, впливають на вжиття НКРЕКП заходів державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до повноважень, наданих Законом України "Про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг" на суму 43,96 тис. грн, у зв`язку з чим просив постановити ухвалу про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.

Крім того, представник НКРЕКП зазначає, що звертався до суду із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження, які надійшли до суду 11.09.2019, і у разі відмови у їх задоволенні, Відповідач просить суд розглядати справу №640/14912/19 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши зазначене клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін представника НКРЕКП, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з частиною 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому, виключний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, міститься в частині 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України та в частині 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, до таких справ відносяться справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предмет спору у вказаній адміністративній справі не підпадає під вичерпний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, а твердження представника відповідача щодо того, що результати розгляду впливають на вжиття відповідачем заходів державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не є належним чином вмотивованою та обґрунтованою підставою, яка дозволяє суду дійти висновку про неможливість розгляду даної адміністративної справи за правилами загального позовного провадження.

При цьому, суд наголошує, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеn v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСІІЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Крім того, в частині 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені підстави з яких суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а саме у випадках, визначених статтею 263 Кодексу та якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

За таких підстав, на цій стадії судового розгляду, а також враховуючи, що представником відповідача не наведено переконливих доводів, з яких вбачалась би необхідність розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, а доводи, на які останній послався у своєму клопотанні є такими, що не доводять суду необхідності розгляду даної справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання та призначення розгляду справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.

В разі, якщо в подальшому, під час розгляду справи, суд дійде висновку про необхідність витребування доказів, заслуховування пояснень сторін, тощо, судом будуть вчинені необхідні дії для всебічного, повного та об`єктивного розгляду, в т.ч. з урахуванням можливості з власної ініціативи призначити судове засідання або перейти до розгляду в порядку загального провадження.

Керуючись статтями 241 - 243, 248, 257, 258, 260, ч.6 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Клочкова