Справа № 359/1167/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/1167/19 Суддя першої інстанції: Муранова-Лесів І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Василенка Я.М. та Федотова І.В.,

за участю секретаря - Доник М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Державної казначейської служби України, за участю третьої особи - Міністерства оборони України, про визнання протиправними дій і бездіяльності та відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями і бездіяльністю органу державної влади, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо невиконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року у справі № 359/7854/18 протягом періоду з 14 листопада 2018 року по 22 січня 2019 року та щодо не направлення ОСОБА_1 постанови ВП № 52076720 від 23 лютого 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в сумі 1418 грн 71 коп. та протиправні дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо надтривалого виконання рішення суду;

- визнати противоправними дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо винесення постанови державного виконавця від 23 січня 2019 року № ВП 52076720 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 551 грн 00 коп. та скасувати постанову державного виконавця Кравцової О.С. від 23 січня 2019 року № ВП 52076720 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 551 грн 00 коп.;

- визнати противоправними дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо винесення постанови державного виконавця від 23 січня 2019 року № ВП 52076720 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в сумі 1418 грн 71 коп. та скасувати постанову державного виконавця Кравцової О.С. від 23 січня 2019 року № ВП 52076720 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в сумі 1418 грн 71 коп.

- визнати противоправними дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо несвоєчасного направлення ОСОБА_1 постанов про скасування процесуальних документів у виконавчому провадженні та щодо надмірного стягнення Подільським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві коштів з ОСОБА_1 понад визначений виконавчим листом Бориспільського міськрайонного суду Київської області № 6а-359/66/2014 від 26 грудня 2014 року розмір стягнення з пенсійного рахунку позивача і одночасно з пенсії позивача у сумі 1984 грн 99 коп.;

- зобов`язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві повернути ОСОБА_1 (РНКПП НОМЕР_1 ) надмірно стягнуті відповідачем кошти в сумі 1984 грн 99 коп.;

- стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНКПП НОМЕР_1 ) на відшкодування моральної шкоди 65400 грн 50 коп., завданої протиправною бездіяльністю та неправомірними діями Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України;

- стягнути із Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 8652 грн 40 коп.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні ВП № 52076720 з примусового виконання виконавчого листа № 6а-359/66/2014, виданого 26 грудня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України 28527 грн. 00 коп., а саме: щодо не направлення ОСОБА_1 постанови ВП № 52076720 від 23 лютого 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в сумі 1418 грн 71 коп.;

- визнано противоправними дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо винесення постанови державного виконавця від 23 січня 2019 року №ВП 52076720 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 551 грн. 00 коп. та скасовано постанову державного виконавця Кравцової О.С. від 23 січня 2019 року № ВП 52076720 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 551 грн 00 коп.;

- визнано противоправними дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо винесення постанови державного виконавця від 23 січня 2019 року № ВП 52076720 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в сумі 1418 грн 71 коп. та скасовано постанову державного виконавця Кравцової О.С. від 23 січня 2019 року № ВП 52076720 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в сумі 1418 грн 71 коп.;

- визнано противоправними дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо несвоєчасного направлення ОСОБА_1 постанов про скасування процесуальних документів у виконавчому провадженні та щодо надмірного стягнення Подільським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві коштів з ОСОБА_1 понад визначений виконавчим листом Бориспільського міськрайонного суду Київської області № 6а-359/66/2014 від 26 грудня 2014 року розмір стягнення з пенсійного рахунку позивача і одночасно з пенсії позивача у сумі 3403 грн 40 коп.;

- зобов`язано Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві повернути ОСОБА_1 (РНКПП НОМЕР_1 ) надмірно стягнуті відповідачем кошти в сумі 3403 грн 40 коп.;

- стягнуто із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 6256 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, завданої протиправної бездіяльністю та неправомірними діями Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України;

- стягнуто із Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 84 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та ухвалити в цій частині нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що надавав суду докази направлення рішення суду від 14 листопада 2018 року у справі № 359/7854/18 на адресу відповідача у грудні 2018 року. Також позивач зазначає, що суд першої інстанції не вирішив питання про розподіл судових витрат на оплату послуг адвоката. Крім того скаржник зазначає, що суд необґрунтовано стягнув моральну шкоду в значно меншому розмірі, ніж він просив у адміністративному позові.

Під час судового засідання ОСОБА_1 та його представники підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник відповідача - Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судовому засіданні заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд відмовити у її задоволенні посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення у частині відмови в задоволенні позову.

Представник третьої особи погодився з доводами представника Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги.

Державна казначейська служба України була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, проте явку свого представника у судове засідання не забезпечила та про причини неявки суду не повідомила. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представника зазначеного відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 287 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом апеляційного перегляду є рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року у частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року у справі № 359/7854/18 протягом періоду з 14 листопада 2018 року по 22 січня 2019 року та про визнання протиправними дій відповідача щодо надтривалого виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні зазначених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не повідомив дату отримання ним рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року у справі № 359/7854/18. Також суд першої інстанції зазначив, що копія такого рішення була приєднана до скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Така скарга була отримана відповідачем 22 січня 2019 року.

Суд врахував, що у день отримання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року відповідачем були винесені постанови від 22 січня 2019 року про скасування постанов про:

- стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 15 вересня 2018 року;

- арешт майна боржника від 08 червня 2018 року;

- арешт коштів боржника від 08 червня 2018 року;

- арешт майна боржника від 02 вересня 2016 року;

- звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09 червня 2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що у грудні 2018 року самостійно направив рішення суду Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року на адресу відповідача.

Разом з тим, докази, на які посилається позивач, у матеріалах справи відсутні. Колегія суддів враховує, що у матеріалах справи міститься копія заяви позивача від 26 грудня 2018 року, яка вручена відповідачу 04 січня 2019 року. Однак у вказаній заяві відсутні посилання на наявність додатків, у тому числі рішення суду від 14 листопада 2018 року.

Також предметом апеляційного перегляду є рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року у частині частково задоволення вимоги позивача про стягнення відповідача судових витрати в сумі 8652 грн 40 коп.

Зазначена вимога була задоволена судом першої інстанції у частині стягнення судових витрат у розмірі 84 грн 40 коп.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що подав до суду заяву про відшкодування судових витрат на оплату послуг адвоката, поштові послуги та витрати адвоката на проїзд.

У відповідності до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Також колегія суддів враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 826/7806/17, щодо застосування ст. 134 КАС України. У вказаному судовому рішенні зазначено, що аналіз положень ст. 134 КАС України дає підстави для висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що вони не містять у собі заяви про відшкодування судових витрат, яка, за твердженням позивача, була подана у березні 2019 року.

Враховуючи, що у матеріалах справи були відсутні докази понесення позивачем судових витрат у іншому розмірі, ніж 84 грн 40 коп., рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат є законним і обґрунтованим.

Також позивач не погоджується із розміром моральної шкоди, який був визначений судом першої інстанції.

ОСОБА_1 заявив вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 65400 грн 50 коп., в той час як суд першої інстанції стягнув на користь позивача 8652 грн 40 коп.

Суд першої інстанції виходив з того, що розумним та адекватним відшкодуванням хавданої позивачу моральної шкоди буде стягнення на його користь коштів у розмірі, що дорівнює 4 розмірам прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, встановленому з 01 липня 2019 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 року».

Згідно зі ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Положеннями ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при визначенні розміру моральної шкоди вірно врахував фактичні обставини справи та визначив розмір суми, який відповідає характеру дій відповідача та ступеню їх впливу на позивача.

В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що заявлений ним розмір моральної шкоди був визначений з огляду на практику Європейського суду з прав людини.

Надаючи оцінку зазначеному доводу позивача, колегія суддів виходить з того, що визначення розміру моральної шкоди залежить від фактичних обставин кожної окремої справи.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні суду від 09 липня 2019 року та не можуть бути підставами для його скасування.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року - без змін.

Згідно з ч. 4 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 242, 272, 287, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Я.М. Василенко

І.В. Федотов