Справа № 360/2407/19
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року справа №360/2407/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д.,

секретар Сізонов Є.С.,

за участі представника відповідача Резнікової І.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 р. у справі № 360/2407/19 (головуючий І інстанції Смішлива Т.В., повний текст складено 10.07.2019 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 14.03.2019 № Ф-2718-17,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - податковий орган, відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф - 2718-17 від 14.03.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.03.2019 позивач отримала вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.03.2019 № Ф - 2718-17, видану відповідачем щодо сплати суми заборгованості (недоїмки) з єдиного соціального внеску на суму 15291,42 грн. Позивач, на момент державної реєстрації у якості СПД, мав адресу: АДРЕСА_1 . У відповідності до розпорядження Кабінету міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р, м. Лисичанськ внесені до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. З посиланням на п. 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», позивач вважає, що він в силу закону, звільнений, у тому числі, від обов`язку своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. На думку позивача відповідно, у відповідача відсутнє право на нарахування єдиного внеску по відношенню до позивача (а.с. 4-5).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 р. позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Луганській області від 14.03.2019 № Ф-2718-17, якою визначено ОСОБА_2 суму боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 15291,42 грн. (а.с. 34-36).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до статті 10 Закону №1669 визначено, що єдиним належним та достатнім документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Позивачем було подано заяву про звільнення від обов`язку сплати єдиного внеску від 17.05.2019р., але на момент звернення не було надано сертифікат Торгово-промислової палати України. Звертає увагу, що висновок суду про звільнення позивача від обов`язків, передбачених частиною другою статті 6 Закону №2464 на підставі п.9-4 цього закону лише за фактом знаходження позивача на території проведення АТО є хибним, та таким що суперечить вимогам Закону №1669 (а.с. 43-45).

Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги. Позивач до суду не прибув.

За правилами ч.1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_2 , зареєстрована як фізична особа-підприємець, яка перебуває на обліку як платник єдиного внеску у Державній податковій інспекції у м.Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області (далі - ДПІ у м.Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області) (а.с. 32-33).

Згідно з даними інтегрованої картки позивача за кодом класифікації доходів бюджету 71040000 станом на 28 лютого 2019 року обліковувалась недоїмка по сплаті єдиного внеску в сумі 15291,42 грн., яка самостійно нарахована позивачем у звітності, що подана позивачем до ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області (а.с. 29).

Відповідно до розрахунку боргу з єдиного внеску зазначеного у вимозі про сплату боргу від 14.03.2019 № Ф-2718-17 на суму 15291,42 грн, зазначений борг виник за період січня - грудня 2018 року (а.с. 22).

ГУ ДФС у Луганській області 14.03.2019 сформовано та направлено позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.03.2019 № Ф-2718-17, в якій зазначено, що сума боргу позивача станом на 28.02.2019р. становить 15291, 42 грн., у тому числі, недоїмка - 15291,42 грн., яка вручена особисто позивачу 14.05.2019р. (а.с. 23,24).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 06.06.2019р. про звільнення від обов`язків, встановлених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (а.с. 25-26).

Задовольняючи позов, скасовуючи вимогу відповідача від 14.03.2019 №Ф-2718-17 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в сумі 15291,42 грн., суд першої інстанції посилався на ч.2 ст.6 Закону №2464-VI, в силу якої позивач звільнений від виконання обов`язків за вказаний період.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом № 2464-VI (тут і надалі положення Закону № 2464-VI наведені у редакції чинній на час виникнення спірних відносин між сторонами).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI встановлено обов`язок платника єдиного внеску своєчасно та у повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати такий внесок.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 9 Закону № 2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

При цьому в ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону №2464-VI).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

З вищевикладеного слідує, що за загальними правилами орган доходів і зборів, у разі наявності недоїмки у платника єдиного внеску, надсилає такому платнику вимогу про сплату боргу.

Указом Президента України від 14.04.2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669-VII).

Цим Законом, поміж іншого, внесені зміни до Закону № 2464-VI, зокрема: доповнено його розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» пунктом 9-3 (з 13.03.2015 пункт 9-4), згідно з абзацом другим, третім, четвертим та п`ятим якого визначено, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає доводи апелянта на відсутність у позивача сертифікату Торгово-промислової палати України, оскільки подання такого Сертифікату як підстави для звільнення від виконання обов`язків платника єдиного внеску не передбачено вимогами Закону України № 2464-VI.

До того ж відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року внесені зміни до Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у відповідності до якого п.п. 8 п. 4 ст. 11 вказаного Закону виключено, проте до Закону № 2464-VI такі зміни внесенні не були та ця норма залишилась чинною.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 04.03.2019 року в справі № 812/679/17.

За таких обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що вимога Головного управління ДФС у Луганській області про сплату боргу від 14.03.2019 № Ф-2718-17, якою визначено ОСОБА_2 суму боргу по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 15 291,42 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 р. у справі № 360/2407/19 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 р. у справі № 360/2407/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено та підписано 17 вересня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст.328 КАС України.

Головуючий Л.В. Ястребова

Судді А.А. Блохін

І.Д. Компанієць