Справа № 1.380.2019.003307
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003307
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року

09 год. 36 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М., позивача ОСОБА_1 , представниці відповідача Заяць Н.М., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач, ГУПФУ у Львівській області), в якому просив, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 19.07.2019 за вх. № 25611 визнати протиправними дії відповідача щодо призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вперше з 22.12.2018 з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015, 2016 роки - 3764,40 грн. та зобов`язати відповідача призначити та виплачувати йому з 22.12.2018 пенсію за віком, обчисливши заробітну плату та розмір пенсії згідно ст.ст. 27, 28, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016, 2017 роки - 5377,90 грн. Виплату належної обчисленої пенсії за віком в новому розмірі провести з урахуванням фактично виплачених сум з 22.12.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що мало місце призначення пенсії за іншим Законом вперше з 22.12.2018, а не переведення і таким чином відповідачу необхідно застосовувати при обчисленні розміру пенсії за віком новий показник середньої зарплати, що у 2018 році, як це передбачено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відтак, в даному випадку неправомірно застосовано відповідачем норми ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою від 09.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

30.07.2019 за вх. № 27184 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позовних вимог заперечує повністю. Відповідач вважає, що розмір пенсії за віком позивачеві визначений відповідно до вимог чинного законодавства на підставі документів пенсійної справи, а тому відсутні підстави для застосування при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2015-2017). Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій не погоджується з доводами відповідача про правомірність призначення пенсії. Вважає, що у відзиві відповідачем не спростовані його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог.

Також позивач подав додаток до відповіді на відзив (вх. № 32293 від 10.09.2019 та вх. 32964 від 13.09.2019), в якому зазначає, що відзив відповідача не ґрунтується на чинних нормативних актах і суперечить наявним у справі документам і доказам, які підтверджують протиправність дій відповідача щодо відмови у застосуванні при призначенні пенсії вперше за Законом № 1058-IV нового показника середньої заробітної плати за 2016-2017 роки - 5377,90 грн.

Відповідач надав додаткові пояснення у справі (вх. № 32433 від 10.09.2019), у яких вказав, що показник середньої заробітної плати, який відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для призначення пенсії був врахований під час первинного призначення пенсії за нормам Закону України «Про державну службу» і відповідно під час призначення пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» залишається незмінним і перевизначенню не підлягає.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, заяві про уточнення позовних вимог, відповіді та додатку до відповіді на відзив. Просив уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представниця відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

На підставі ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Суд розглянув матеріали позовної заяви, заяви про уточнення позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив та додатку до нього, додаткових пояснень, дослідив подані сторонами письмові докази, встановив таке.

Позивач перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 2010 року, не працює.

22.12.2018 позивачеві за його заявою призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV)

Відповідачем пенсія позивачеві обчислена при загальному стажі 49 років 6 місяців 11 днів (до 31.10.2018), коефіцієнт стажу з урахуванням оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% - 0,49500. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить - 11849,13 грн. (3764,40*3,14768/), який вираховано за 178 місяців за період роботи з 01.07.1995 по 04.09.1998 на підставі довідки про заробітну плату від 10.06.2011 № 6001/10-39 та з 01.07.2006 по 30.04.2010 за даними персоніфікованого обліку з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки - 3764,40 грн. та індивідуального коефіцієнта заробітної плати - 3,14768.

На своє звернення з приводу неправильного обчислення розміру пенсії позивач отримав відповідь від 10.06.2019 (а.с.12-14), у якій відповідач зазначив, що розмір пенсії за віком визначений відповідно до вимог чинного законодавства на підставі документів пенсійної справи.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ч.1 ст.72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази суду надають відповідно до ч.3 ст.77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Основного Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону N 1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону N 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n); К -страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас ч. 3 ст. 45 Закону N 1058-ІVустановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства слідує, що ч. 3 ст. 45 Закону N 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом N 1058-IV. Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, суд доходить висновку щодо неправомірності застосування відповідачем частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV до спірних правовідносин.

Верховний Суд України у постанові від 29 листопада 2016 року у справі N 133/476/15-а (N 21-6331а15) зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону N 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону N 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону N 1058-IV.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі №521/4655/17.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду висловленій зокрема у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а, постанові від 14 лютого 2018 року (справа № 465/5246/17), постанові від 23 жовтня 2018 у справі № 334/2653/17, постанові від 13 грудня 2018 у справі № 185/860/17, постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 333/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом№ 1058-IV.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону N 1058-ІV позивач звернувся вперше 22.12.2018, відтак відповідач мав призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2015, 2016 та 2017 роки, однак ним неправомірно застосовано розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014, 2015, 2016 роки.

Згідно ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та наведених приписів нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що відповідачем вказані норми не дотримані, а тому позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь позивача стягненню підлягає судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Львівської області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2014, 2015, 2016 роки - 3764,40 грн.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Львівської області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) призначити та виплачувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 22.12.2018 пенсію за віком, обчисливши заробітну плату та розмір пенсії згідно зі ст. ст. 27, 28, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2016, 2017 роки - 5377,90 грн., з урахуванням фактично виплачених сум.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Львівської області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.09.2019.

Суддя Качур Р.П.