Справа № 368/591/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 368/591/19 Суддя (судді) першої інстанції: Закаблук О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Кобаля М.І., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Інспектора роти №2 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сікача Олександра Володимировича на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 09 липня 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сікача Олександра Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- скасувати постанову серії НК № 730371 від 11.05.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі;

- закрити провадження у даній адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постанова про адміністративне правопорушення є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню, а провадження в справі слід закрити.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 09 липня 2019 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Інспектором роти №2 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сікач О.В. 11 травня 2019 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії НК №730371, якою до ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно цієї постанови 11.05.2019 о 11 годині 41 хвилин позивач керуючи транспортним засобом «Daewoo Nexia», номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, по Столичному шосе, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості 80 км/год.) рухався зі швидкістю 87 км/год., швидкість руху транспортного засобу вимірювалась технічним приладом «ТruСАМ ТС 000454», чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 8.4 в) Правил дорожнього руху визначено, що дорожні знаки поділяються на заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожнім знаком 3.29 Правил дорожнього руху передбачено обмеження максимальної швидкості, в даному випадку 80 км/год.

Суд першої інстанції задовольняючи позов вказав, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, полягає в перевищенні водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Водночас згідно оскаржуваної постанови позивача притягнуто до відповідальності за не виконання вимоги дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості 80 км/год.).

А частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - «КУпАП») установлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином позивача притягнуто до відповідальності не за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, а за порушення вимог дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості 80 км/год.).

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото або відеозапис (технічний прилад «ТruСАМ ТС 000454»).

За таких обставин, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Наведене дає підстави для висновку про правомірність постанови серії НК № 730371 від 11.05.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

З огляду на викладене ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону №1 полку №1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сікача Олександра Володимировича задовольнити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 09 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя М.І.Кобаль