Справа № 1.380.2019.000415
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 вересня 2019 року

м. Київ

справа №1.380.2019.000415

адміністративне провадження №К/9901/25731/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів Жука А.В., Мартинюк Н.М.

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області в якому просить поновити його на роботі за посадою головний спеціаліст сектору документального забезпечення чи/або рівнозначній посаді в ГУДМС України у Львівській області; стягнути з ГУДМС України у Львівській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 грудня 2018 року до дня поновлення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року позов задоволено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

09 вересня 2019 року до касаційного суду надійшла скарга Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року.

Перевіривши матеріали касаційної скарги суд зазначає таке.

Згідно положень частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом другим частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із тексту оскаржуваних рішень встановлено, що позивачем заявлено 1 вимогу немайнового характеру та похідну від неї.

Згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року становить 1921 грн 00 коп.

Сума судового збору за подання касаційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року становить 1536 грн 80 коп (0,4х1921)х200%.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Суд звертає увагу, що вказана пільга стосується лише позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З урахуванням наведеного, відсутність документа про сплату судового збору свідчить про неналежне виконання заявником вимог частини четвертої статті 330 КАС України при зверненні до суду касаційної інстанції.

Головне управління ДМС у Львівській області оскаржує постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року (повний текст складено 19 липня 2019 року).

Касаційну скаргу зареєстровано Верховним Судом 09 вересня 2019 року за вх№К/9901/25731/19.

Так, Скаржником у тексті касаційної скарги зазначено, що він отримав належним чином завірену копію постанови суду апеляційної інстанції 29 липня 2019 року, подає касаційну скаргу у межах строку, визначеного КАС України, а отже має право на поновлення такого строку.

Проте, жодних доказів отримання належним чином завіреної копії постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року до матеріалів касаційної скарги не додано.

До матеріалів касаційної скарги долучено копію першого аркуша касаційної скарги із відміткою про реєстрацію останньої у Вищому адміністративному суді України 21 серпня 2019 року за вх№96/0/25-19 та супровідний лист Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Л. Соловйової.

Вказаним листом, зокрема, заявнику повідомлено, що відповідно до Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів» з дня початку Верховного Суду у складі, визначеному Законом, Вищий адміністративний суд України припиняє свою діяльність та ліквідується.

Скаржнику роз`яснено, що із вказаною касаційною скаргою йому необхідно звернутись до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Щодо викладеного колегія суддів зазначає таке.

Частиною другою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 329 КАС України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що Вищий адміністративний суд України діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду.

У відповідності з положенням пункту одинадцятого частини другої статті 46, пункту восьмого Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Пленум Верховного Суду постановою від 30 листопада 2017 року № 2 визначив, що днем початку роботи Верховного Суду є 15 грудня 2017 року.

Відповідно до статті 331 КАС України касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Скаржник, як суб`єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками касаційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Неправильне трактування норм КАС України не є непереборною, такою, що не залежить від волі особи причиною, а отже, не може вважатись поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року.

Відтак, скаржником не доведено наявності поважних причин пропуску строку касаційного оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року та підстав для задоволення клопотання скаржника про поновлення такого строку.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, відповідно до правил статті 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та подання до суду оригіналу документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1536 грн 80 коп.

Реквізити для сплати судового збору: УК в Печерському районі; код отримувача (ЄДРПОУ) 38004897; банк отримувача: Казначейство України, код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 6007; код класифікації доходів бюджету 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд 055)»; призначення платежу: «*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд».

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску Головним управлінням Державної міграційної служби у Львівській області строку касаційного оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року.

Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ж. М. Мельник-Томенко

Судді А. В. Жук

Н. М. Мартинюк