Справа № 520/3816/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2019 р. Справа № 520/3816/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Бершова Г.Є.,
суддів: Катунова В.В., Ральченка М.І.

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року по справі № 520/3816/19 (головуючий 1 інстанції Старосєльцева О.В.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просив:
- визнати неправомірною бездіяльності Харківського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України;
- зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України видати ОСОБА_1 нове посвідчення ветерана військової служби.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року позов задоволено частково.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 видати ОСОБА_1 за письмовим зверненням від 19.02.2019р. нове посвідчення ветерана військової служби.
У решті вимог позов залишено без задоволення.
Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що у 2004 році відповідачем було видано посвідчення «Ветеран військової служби», то постанова КМ № 542 від 03.06.2009 року «Про посвідчення і нагрудний знак «Ветерана служби цивільного захисту» вже не може бути застосовано до позивача.
Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що заявник проходив військову службу в органах та підрозділах військ Цивільної оборони України, має військовий квиток офіцера серії НОМЕР_1 , виданий органом системи Міністерства оборони України.
У зв`язку з реформуванням військ Цивільного оборони України заявник з 23.12.2004р. на підставі п.п. "в" п.67 (у зв`язку зі скороченням штатів) звільнений зі служби та виключений зі списків особового складу Харківського особового складу Харківського навчального центру Цивільної оборони України.
На підставі даного наказу Харківським обласним військовим комісаріатом позивачу у 2004 році було видано посвідчення ветерана військової служби серії НОМЕР_2 .
У 2012 році мала місце подія втрати заявником названого посвідчення.
Письмовою заявою від 19.02.2019р. позивач звернувся до Харківського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України з приводу видачі нового посвідчення ветерана військової служби відповідно до п.6 постанови КМУ "1601 від 30.08.1999р.
За зверненням заявника владним суб`єктом було прийнято рішення про відмову в задоволенні прохання громадянина, котре вмотивовано помилковістю видачі первинного посвідчення та належністю порушеного питання до відання Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.
Дане рішення оформлено листом від 22.03.2019р. №ФХ-111814/702/всз.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач видавав заявнику у 2004р. (тобто до набрання чинності постановою КМУ №542 від 03.06.2009р.) посвідчення саме ветерана військової служби, рішення про видачу посвідчення не скасував, виданого посвідчення недійсним не визнавав, то у зв`язку із втратою заявником оригіналу документу повинен видати новий документ.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.12 ст.1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку із реформуванням Збройних сил України та членів їхніх сімей» особам, які звільняються з військової служби на підставі нормативно-правових актів, прийнятих у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, надаються такі гарантії соціального захисту військовослужбовцям, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням, статус ветерана військової служби надається у разі вислуги 20 років і більше у календарному обчисленні або 25 та більше років у пільговому обчисленні.
Відповідно до ст.4-1 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» дія цього Закону поширюється на громадян України, які віднесені до категорій ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України відповідно до цього Закону і які постійно проживають на території України.
Статтею 10 цього Закону ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам Національної поліції, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Зразки посвідчень, нагрудних знаків та порядок їх виготовлення і вручення визначаються Кабінетом Міністрів України.
Порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" затверджено постановою КМУ від 30.08.1999р. №1601 (далі за текстом - Порядок №1601).
Згідно з п.4 Порядку №1601 посвідчення та нагрудний знак "Ветеран військової служби" вручаються ветеранові військової служби або за його дорученням рідним чи іншим особам військовими комісаріатами та органами пенсійного забезпечення Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, МВС, Управління державної охорони, Адміністрацією Держспецзв`язку за місцем проживання ветерана, за що одержувач посвідчення та нагрудного знака розписується у відповідному обліковому документі.
Відповідно до п.6 даного Порядку якщо посвідчення стало непридатним або було втрачене, за заявою ветерана військової служби видається нове посвідчення відповідно до цього порядку.
У подальшому постановою КМУ від 03.06.2009р. №542 було затверджено як зразки та описи посвідчення і нагрудного знака "Ветеран служби цивільного захисту", так і внесено зміни щодо порядку видачі посвідчень військовослужбовців, звільнених з Державної служби України з надзвичайних ситуацій, унаслідок чого дія Порядку №1601 була поширена на видачу посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран служби цивільного захисту" органом, підрозділом, закладом, установою Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи за місцем проходження служби.
Колегія суддів зазначає, що заявник посвідчення "Ветеран служби цивільного захисту не одержував", служби в органах та підрозділах Державної служби України з питань надзвичайних ситуацій не проходив, одержав посвідчення ветерана військової служби до події набуття чинності постановою КМУ №542 від 03.06.2009р., тому суд не знаходить правових підстав для поширення норм цієї постанови на правовідносини за участю заявника.
Колегією суддів встановлено, що посвідчення ветерана військової служби було одержано заявником у 2004р. від Харківського обласного військового комісаріату.
Доказів визнання добровільно виданого у 2004р. посвідчення недійсним відповідач до матеріалів справи не подав.
Доказів скасування первинного рішення про видачу посвідчення у 2004р. матеріали справи не містять.
Оскільки судом встановлено, що відповідач видавав заявнику у 2004р. (тобто до набрання чинності постановою КМУ №542 від 03.06.2009р.) посвідчення саме ветерана військової служби, рішення про видачу посвідчення не скасував, виданого посвідчення недійсним не визнавав, то у зв`язку із втратою заявником оригіналу документу повинен видати новий документ.
Отже, посилання суб`єкта владних повноважень з приводу видачі посвідчення ветерана військової служби Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи є юридично неспроможними, оскільки положення постанови КМУ №542 від 03.06.2019р. набрали чинності лише у 2009 році, тобто пізніше дати отримання позивачем оригіналу посвідчення.
Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, в частині, що переглядається вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року по справі № 520/3816/19 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко