Справа № 120/2205/19-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 вересня 2019 р. Справа № 120/2205/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Свентуха Віталія Михайловича,

за участю:

секретаря судового засідання: Борейко А.В.,

позивача: не з`явився,

представника відповідача: Тиховського М .О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправної та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що звернувся до відповідача із клопотанням про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності орієнтовною площею 2,0 гектара з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Калинівської міської ради Вінницької області або надання мотивованої відмови в наданні дозволу у формі наказу.

Однак, листом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19 квітня 2019 року № М-5277/0-1309/0/95-19 позивачу запропоновано звернутись до Калинівської міської об`єднаної територіальної громади.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26.07.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи із наступного.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 27.09.2018 року №2-12701/15-18-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності в комунальну власність» всі землі державної форми власності на території Калинівської міської ради за межами населеного пункту були передані у комунальну власність. В зв`язку з чим позивачу і було запропоновано звернутись до Калинівської міської об`єднаної територіальної громади.

Отже, у Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області відсутні повноваження щодо розпорядження землями на території Калинівської міської ради. Саме тому, позивачу було запропоновано звернутись до Калинівської міської об`єднаної територіальної громади.

02.08.2019 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якому вказав, що відзив на позовну заяву не відповідає ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до нього не надано доказів, які б спростували заявлений позов.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, натомість подав клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з підстав, що викладені у поданому суду письмовому відзиві.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відтак суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

В березні 2019 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності орієнтовною площею 2,0 гектара з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Калинівської міської ради Вінницької області або надання мотивованої відмови в наданні дозволу у формі наказу /а.с. - 26/.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №М-5277/0-1309/0/95-19 від 19.04.2019 року позивач повідомлений, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 27.09.2018 року №2-12701/15-18-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності в комунальну власність» бажану позивачем земельну ділянку передано в комунальну власність Калинівській міській об`єднаній територіальній громаді /а.с. - 11/.

З огляду на вищевикладене, Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області, для вирішення даного питання запропоновано звернутись до Калинівської міської об`єднаної територіальної громади.

Вважаючи такі обставини бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про її оскарження.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області прийнято наказ від 27.09.2019 року №2-12701/15-18-СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" /а.с.-30/, відповідно до якого передано Калинівській міській об`єднаній територіальній громаді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 360,2389 га, які розташовані на території Калинівської міської об`єднаної територіальної громади Калинівського району Вінницької області.

Таким чином, земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 360,2389 га, серед яких і бажана земельна ділянка, із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту щодо відведення якої у власність звертався позивач, розташованих на території Калинівської міської об`єднаної територіальної громади Калинівського району Вінницької області, відповідно до вказаного наказу передані в комунальну власність Калинівській міській об`єднаній територіальній громаді.

Отже, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області на час надходження клопотання, не наділено повноваженнями щодо розпорядження даною земельною ділянкою, у зв`язку з передачею її в комунальну власність Калинівській міській об`єднаній територіальній громаді.

Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, відповідно до покладених на нього завдань, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Вінницької області, а земельна ділянка, на яку претендує позивач, до земель державної форми власності не відноситься.

Статтею 122 Земельного кодексу України визначені повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Нормами частини 1 статті 118 Земельного Кодексу України визначено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що повноваженнями щодо розгляду клопотань про передачу земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності, відповідних територіальних громад для всіх потреб наділені сільські, селищні, міські ради.

Оскільки відповідач не наділений повноваженнями розпоряджатись землями комунальної власності, то у нього відсутні правові підстави приймати рішення щодо таких земельних ділянок, а відтак ним правомірно листом запропоновано позивачу звернутись до Калинівської міської об`єднаної територіальної громади.

Враховуючи належність мотивації у листі відповідача, а також те, що зміст листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області не містить мотивів відмови, тому посилання позивача на недотримання форми прийнятого рішення за наслідками розгляду клопотання є необґрунтованими.

Крім, того слід звернути увагу і на те, що положенням «Про Головне управління Держгеокадастру в області», що затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року не встановлено обов`язку (вимоги) приймати всі рішення у формі наказу.

Дане твердження узгоджується з позицією Верховного суду, яка викладена у постанові від 14.08.2018 року по справі № 826/1050/17, в якій суд дійшов висновку про те, що «...законодавством, яке регулює земельні відносини не встановлено вимог до форми висновків уповноважених органів за результатами розгляду клопотань осіб, зацікавлених в одержанні у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, зокрема відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Єдина вимога до такої відмови, передбачена Земельним кодексом України, - це її належна мотивація...» та висновком Сьомого апеляційного адміністративного суду, викладеним у постанові по справі №120/4542/18-а від 17.07.2019 року.

В ході розгляду справи судом досліджено лист та встановлено, що в його змісті вказано про розгляд клопотання позивача щодо затвердження документації із землеустрою, а не про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, що у листі адресованому ОСОБА_2 допущено описку, так як розглядалось клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки і саме за наслідками його розгляду направилась вказана відповідь.

З урахуванням пояснень представника відповідача, суд приходить до висновку, що допущена в листі описка не впливає на правомірність наданої відповіді.

Разом з тим, слід зазначити, що окремі дефекти відповіді (листа) суб`єкта владних повноважень не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправної бездіяльності. Якщо за наслідками розгляду клопотання, направлений лист у межах компетенції відповідача та можна чітко встановити його зміст, зокрема, те що бажана земельна ділянка передана у комунальну власність Калинівській міській об`єднаній територіальній громаді, на думку суду така відповідь є правомірною, навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів його форми.

Що стосується вимоги позивача визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо не розгляду клопотання в строки встановлені ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України протягом одного місяця з часу його отримання та не прийняття жодного із рішень (наказу) за результатами розгляду клопотання, то суд зазначає наступне.

Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Згідно частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Судом констатовано, що 26.03.2019 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Щодо розгляду клопотання позивача, 19.04.2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області у межах строку визначеним ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України була надана відповідь у формі листа, яким запропоновано звернутись до Калинівської міської об`єднаної територіальної громади, так як бажана позивачем земельна ділянка передана у комунальну власність відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-12701/15-18-СГ від 27.09.2018 року "Про передачу земельних ділянок державної власності в комунальну".

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності, тому що відповідь надано позивачу у строк визначений законом та відсутні повноваження у прийнятті будь-яких рішень щодо бажаної позивачем земельної ділянки.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, ст. 14 Конституції України, ст. 117, 118, 122 Земельного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення у повному обсязі складено 16.09.2019 року.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (вул. Келецька, 63, м. Вінниця, 21027, ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович