Справа № 531/930/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 р.Справа № 531/930/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 21.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Попов М.С., вул. Першотравнева, 4, м. Карлівка, Карлівський, Полтавська, 39500, повний текст складено 21.08.19 року по справі № 531/930/19

за позовом ОСОБА_1

до ПСРПП Білозерського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області старшого сержанта поліції Полякова Олександра Миколайовича

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до ПСРПП Білозерського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області старшого сержанта поліції Полякова Олександра Миколайовича (далі - відповідач), в якому просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №207218 від 23.04.2019 ПСРПП Білозерського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області старшого сержанта поліції Полякова О.М., як незаконно складену.

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 21.08.2019 адміністративний позов залишено без розгляду на підставі ч.3 ст.123 КАС України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 21.08.2019 року та поновити строки подання позовної заяви.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що за правилами ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Копію оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 23.04.2019 позивачем отримано поштою 11.05.2019, повний текст постанови не зачитувався. ОСОБА_2 Р ОСОБА_3 подав даний позов 20.05.2019, вважає, що строк звернення до суду ним пропущено з поважних причин.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що відмова позивача від отримання копії постанови не може розцінюватися тотожно з неврученням йому цієї копії, оскільки законодавець жодним чином не пов`язує право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на відмову від отримання копії постанови з перериванням перебігу строку звернення до суду.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку обставинам справи, виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У частині 3 цієї статті зазначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так ч.2 ст.286 КАС України регламентовано, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,-протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З аналізу наведених правових норм вбачається, що перебіг строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху починається з моменту вручення такої постанови особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №207218 від 23.04.2019 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач стверджує, що копію оскаржуваної постанови він отримав поштою 11.05.2019, на підтвердження чого надав копію конверта (а.с. 5).

При цьому, з наявної в матеріалах справи копії оскаржуваної постанови встановлено, що в ній відсутній підпис про отримання останньої позивачем, а лише зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання постанови. Про направлення копії постанови на адресу позивача 24.04.2019 року за вих. № 2868 зазначено в тексті постанови.

Отже, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні докази вручення позивачу копії оскаржуваної постанови 23.04.2019, оскільки, як встановлено з матеріалів справи, остання відправлена листом 07.05.2019, а твердження позивача про отримання цього листа 11.05.2019 року ніяким чином не спростоване, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Також, колегія суддів не може погодитись також із висновком суду першої інстанції про те, що складання у присутності позивача матеріалів перевірки є доказом його обізнаності з накладенням адміністративного стягнення, оскільки наявність цих матеріалів не підтверджує беззаперечний факт притягнення особи, стосовно якої виявлено правопорушення, до відповідальності у цій сфері, а відтак - і про прийняття компетентним органом відповідного рішення.

Крім того, згідно ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку про те, що право залишити позов без розгляду після відкриття провадження у справі, виникає у суду лише за наявності безспірних доказів того факту, що позивачем отримано копію постанови в день її винесення, або відсутні підстави для поновлення строку звернення до суду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що неподання позивачем до позовної заяви документів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, за приписами ст.169 КАС України є підставою для залишення позовної заяви без руху, а не без розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що залишення судом першої інстанції позову без розгляду є передчасним та необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Bellet v. Frаnсе, де Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з оглядуна принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція суду, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За встановлених обставин ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду підлягає скасуванню, як така, що винесена з порушенням норм процесуального права, а справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу частково, оскільки позивач в апеляційній скарзі просить поновити строки подання позовної заяви, проте враховуючи межі повноважень апеляційного суду при розгляді скарг на ухвалу суду першої інстанції, ухвала підлягає скасуванню на підставі статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 21.08.2019 року по справі № 531/930/19 скасувати.

Справу направити до Карлівського районного суду Полтавської області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 19.09.2019 року