Справа № 200/9976/19-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 р. Справа№200/9976/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши в письмовому провадженні порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, визнання протиправним та скасування рішення № 49 від 29.03.2019 року, зобов`язання зарахувати у пільговий стаж періоди роботи, навчання та служби у Збройних Силах СРСР, зобов`язання повторно розглянути заяву від 29.03.019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, визнання протиправним та скасування рішення № 49 від 29.03.2019 року, зобов`язання зарахувати у пільговий стаж періоди роботи, навчання та служби у Збройних Силах СРСР, зобов`язання повторно розглянути заяву від 29.03.019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що 22 березня 2019 року звернувся до Відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. На час звернення із заявою Позивач мав необхідний для призначення пенсії стаж роботи, однак після розгляду поданих документів рішенням № 49 від 29.03.2019 року Позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з тим, що до його пільгового стажу роботи не було зараховано періоди роботи з 18.03.1986 року по 11.11.1986 року, з 03.02.1992 року по 11.11.1998 року з тих підстав, що підприємство-роботодавець знаходиться на території, що тимчасово не контролюється українською владою. Крім того, до пільгового стажу не зараховано період навчання в СПТУ № 72 м. Кіровське Донецької області за професією електрослюсар підземний з 01.09.1982 року по 16.01.1986 року та період служби у Збройних силах СРСР з 24.11.1986 року по 25.12.1988 року. Позивач вважає, що рішення про відмову у призначенні пенсії № 49 від 29.03.2019 р. було прийнято Відповідачем незаконно.

Просить суд:

- визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах;

- визнати протиправним та скасувати рішення Відповідача від 29.03.2019 року № 49 про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 18.03.1986 року по 11.11.1986 року, з 03.02.1992 року по 11.11.1998 року в ДВАТ Ш/У Кіровське ДП ДХК «Жовтеньвугілля», період навчання в СПТУ № 72 м. Кіровське Донецької області за професією електрослюсар підземний з 01.09.1982 року по 16.01.1986 року та період служби у Збройних силах СРСР з 24.11.1986 року по 25.12.1988 року;

- зобов`язати Відповідача повторно розглянути його заяву від 29.03.2019 року про призначеня пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою суду від 16 серпня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

10.09.2019 року до суду надійшов відзив на позов, згідно якого право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Загальний стаж роботи позивача становить 30 років 1 місяць 3 дні, пільговий стаж за Списком № 1 - відсутній. До пільгового стажу роботи не враховано періоди роботи на підприємстві ДВАТ ш/у Кіровське ДП ДКХ «Жовтеньвугілля» з 18.03.1986 року по 11.11.1986 року та з 03.02.1992 року по 11.11.1998 року в зв`язку з тим, що вищевказане підприємство знаходиться на території непідконтрольній українській владі в м. Кіровське Донецької області. У зв`язку з незарахуваннм вказаних періодів до пільгового стажу управління не має правових підстав зарахувати до пільгового стажу періоди навчання та проходження військової строкової служби. Тому, вважає, відсутні що підстави для зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу та задоволення позову.

В судове засідання представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належними чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Положенням про Пенсійний фонд України», затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

22 березня 2019 року Позивач звернувся до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою № 2154/2037 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за сиском № 1.

Пенсійний орган рішенням від 29 березня 2019 року за № 7080/341/05 в призначенні пенсії на пільгових умовах Позивачу відмовив, мотивуючи відмову тим, що загальний стаж роботи Позивача складає 30 років 1 місяць 3 дні, пільговий стаж за списком № 1 - відсутній.

Управлінням під час розрахунку стажу для пенсії за віком не враховано до пільгового стажу періоди роботи на підприємстві ДВАТ ш/у Кіровське ДП ДКХ «Жовтеньвугілля» з 18.03.1986 року по 11.11.1986 року та з 03.02.1992 року по 11.11.1998 року в зв`язку з тим, що вищевказане підприємство знаходиться на території непідконтрольній українській владі в м. Кіровське Донецької області.

Крім того, як вбачається з витягу з програми «Підсистема призначення та виплати пенсії», під час розрахунку стажу для пенсії за віком Позивачу також не враховано до пільгового стажу період навчання в СПТУ № 72 м. Кіровське Донецької області за професією електрослюсар підземний з 01.09.1982 року по 16.01.1986 року та період служби у Збройних силах СРСР з 24.11.1986 року по 25.12.1988 року.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і Відповідач) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 вказаного Закону, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461 затверджено, зокрема, список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мають право працівники виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. При цьому, обов`язковою умовою для зарахування до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до вказаної норми, є безпосередня зайнятість працівника повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17), оцінюватися судом мають саме підстави, тобто мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.

Орган Пенсійного фонду не зарахував спірні періоди до пільгового стажу, виходячи з того, що підприємство - роботодавець знаходиться на території, що тимчасово підконтрольна українській владі.

Судом встановлено, що із записів трудової книжки НОМЕР_1 , яка оформлена на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що останній працював:

- з 18.03.1986 року по 11.11.1986 року в Шахті «Кіровська» в/о «Жовтеньвугілля» на посаді електрослюсаря підземного 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 03.02.1992 року по 12.06.1992 року в Шахті «Кіровська» в/о «Жовтеньвугілля» на посаді електросоюсаря 3 розряду з повним робочим днем в шахті.

Зазначені записи у трудовій книжці виконані належними посадовими особами, засвідчені їх підписом, та скріплені печатками.

Суд зауважує, що за вказані спірні періоди в трудовій книжці наявні всі необхідні відомості для зарахування цих періодів до пільгового стажу.

Таким чином, Відповідач всупереч конституційним гарантіям, без законних підстав, протиправно не врахував до пільгового стажу Позивача періоди роботи з 18.03.1986 року по 11.11.1986 року, з 03.02.1992 року по 11.11.1998 року в ДВАТ Ш/У Кіровське ДП ДХК «Жовтеньвугілля».

Позовна вимога щодо визнання протиправними дій Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах не підлягає задоволенню, оскільки достатнім способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування спірного рішення.

Щодо періоду проходження Позивачем військової служби у період з 24.11.1986 року по 25.12.1988 року та періоду навчання в СПТУ № 72 м. Кіровське Донецької області за професією електрослюсар підземний з 01.09.1982 року по 16.01.1986 року, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З метою ефективного захисту прав Позивача, про захист яких вона просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Відповідно до п. п. 3, 4, 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Так, суд вважає, що оскільки відповідачем не вирішувалося питання про зарахування до пільгового стажу позивача періоду проходження військової служби у період з 24.11.1986 року по 25.12.1988 року та періоду навчання в СПТУ № 72 м. Кіровське Донецької області за професією електрослюсар підземний з 01.09.1982 року по 16.01.1986 року, для захисту порушених прав Позивача слід зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області вирішити питання щодо врахуванням до пільгового стажу позивача вказаних періодів.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в розмірі 768,40 грн. за квитанцією № 71 від 05.08.2019 року, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача судового збору у розмірі 768,40 грн. на користь Позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, код в ) про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, визнання протиправним та скасування рішення № 49 від 29.03.2019 року, зобов`язання зарахувати у пільговий стаж періоди роботи, навчання та служби у Збройних Силах СРСР, зобов`язання повторно розглянути заяву від 29.03.019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області № 49 від 29.03.2019 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно п. 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду Донецької області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 18.03.1986 року по 11.11.1986 року, з 03.02.1992 року по 11.11.1998 року в ДВАТ Ш/У Кіровське ДП ДХК «Жовтеньвугілля».

Зобов`язати Маріупольске об`єднане управління Пенсійного фонду Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.03.2019 року № 2154/1037 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення складене в повному обсязі 16 вересня 2019 року.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Череповський