Справа № 585/2811/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 р.Справа № 585/2811/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Григорова А.М. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 .М.

відповідача ОСОБА_3

перекладача Натріашвілі К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Машина І.М., вул. Соборна, 12, м. Ромни, Роменський, Сумська, 42000, повний текст складено 30.07.19 року по справі № 585/2811/19

за позовом Роменського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Сумській області

до ОСОБА_3

про примусове видворення особи без громадянства за межі території України та його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,

ВСТАНОВИВ:

Роменський міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

-примусово видворити за межі території України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-затримати строком на 6 місяців ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25.07.2019 року вказаний позов задоволено.

Примусово видворено за межі території України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Затримано строком на шість місяців ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення суду звернуто до негайного виконання.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25.07.2019 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що підставою для примусового видворення є невиконання іноземцем у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства. Проте, у цій справі рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства та вказаний позов до суду позивачем прийнято та подано одного і того ж дня-25.07.2019 року, що є порушенням норм чинного законодавства та прав відповідача, а також цього ж дня прийнято оскаржуване судове рішення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Телаві Грузія, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, судимий, незаконно перебуває на території України, має лише довідку про звільнення серії СУМ №01023, видану 25.07.2019 року Державною установою Роменська виправна колонія (№56).

Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.10.2013 року ОСОБА_3 був засуджений за ч.1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі та 25.07.2019 року відбув покарання.

25.07.2019 року відносно ОСОБА_3 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МСМ №052123 за ч.1 ст. 203 КУпАП та постановою серії ПН МСМ № 048898 від 25.07.2019 року заступника начальника Роменського МВ Управління ДМС України в Сумській області застосовано до відповідача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

25.07.2019 року Роменським МВ УДМС України в Сумській області було прийнято рішення №3 про примусове повернення з України особи без громадянства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак ОСОБА_3 виконати вказане рішення не має можливості в зв`язку з відсутністю коштів для виїзду за межі України та паспортного документа.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його обгрунтованості.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Щодо позовних вимог про примусове видворення за межі території України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колегія суддів зазначає наступне.

В обгрунтування вказаних вимог позивач посилається на те, що відповідач у строк визначений рішенням про примусове повернення до країни походження вказане рішення не виконає в зв`язку з відсутністю коштів, що є підставою для звернення до суду з позовом про його примусове видворення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України №3773-VI від 22.09.2011 Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства (далі - Закон №3773-VI).

За приписами частини першої статті 26 Закону № 3773-VI, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 3773-VI іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Частиною першою статті 30 Закону України № 3773-VI передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, вказаною нормою статті встановлено, що примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем або особою без громадянства в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Таким чином, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 26.06.2019 року по справі №755/12159/18, яку відповідно до ч.5 ст.242 КАС України колегія суддів враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Тобто, обов`язковою обставиною для примусового видворення іноземця є попереднє прийняття відповідними органами рішення про примусове повернення.

З матеріалів справи слідує, що 25.07.2019 року Роменським міським відділом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області було прийнято рішення №3 про примусове повернення до країни походження або третьої країни особи без громадянства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни особи без громадянства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати його покинути територію України у термін до 23.08.2019 року (а.с. 8).

З вказаним рішенням ОСОБА_3 ознайомився 25.07.2019 року, про що свідчить розписка (а.с.9).

За приписами ч.3 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання.

Доказів вручення відповідачу вказаного рішення матеріали справи не містять.

Доказів ухилення відповідача від виконання рішення про примусове повернення матеріали справи не містять, також, матеріали справи не містять доказів щодо наявності обґрунтованих підстав вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання такого рішення.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 25.07.2019 року відповідач- ОСОБА_3 був затриманий працівниками міграційної служби та поміщений у Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.

Отже, відповідач не міг добровільно виконати рішення про примусове повернення до країни походження та покинути територію України у термін до 23.08.2019 року або вчинити дії щодо ухилення від виконання вказаного рішення, оскільки після прийняття 25.07.2019 року рішення про примусове повернення до країни походження був одразу затриманий та поміщений у Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки цим обставинам.

Викладене в сукупності дає підстави для висновку про не дотримання судом першої інстанції офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів.

Враховуючи, що підставою для примусового видворення іноземця або особи без громадянства є невиконання вказаними особами рішення про примусове повернення до країни походження, а також обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, а відповідач не міг добровільно виконати рішення Роменського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про примусове повернення у наданий строк, будучи затриманим, то колегія суддів зазначає про відсутність підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення примусове повернення до країни походження, а тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для примусового видворення відповідача, і як, наслідок, про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Щодо позовних вимог про затримання відповідача строком на 6 місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, колегія суддів зазначає наступне.

В обгрунтування позову в цій частині позивач посилається на те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення, та в подальшому самостійно територію України не покине.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені у статті 289 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Зміст наведених норм дає підстави дійти висновку, що заходи зазначені у п.1-4 ч.1 ст. 289 КАС України застосовуються судом з метою забезпечення виконання рішення суду про примусове видворення.

Отже, колегія суддів зазначає, що позовна заява про затримання іноземця може бути подано міграційним органом до суду одночасно з поданням адміністративного позову про його примусове видворення за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, а так само у разі відсутності в іноземця, який вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Згідно з частиною 4 статті 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З аналізу вказаної норми можливо дійти висновку, що іноземці та особи без громадянства розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства за наявності одночасно 3 умов, а саме вказані особи:

1. не мають законних підстав для перебування на території України,

2. затримані в установленому порядку,

3. підлягають примусовому видворенню за межі України.

Враховуючи, відсутність підстав для задоволення позову про примусове видворення відповідача, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині затримання відповідача строком на 6 місяців з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Також, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для затримання відповідача з метою його ідентифікації, з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.10.2013 року ОСОБА_3 був засуджений за ч.1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі. 25.07.2019 року відбув покарання. Має довідку про звільнення серії СУМ №01023, видану 25.07.2019 року Державною установою Роменська виправна колонія (№56).

З вироку Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.10.2013 року слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Телаві Грузія, має середню освіту, не одружений, не працює, судимий.

З довідки серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 , виданої 25.07.2019 року Державною установою Роменська виправна колонія (№56) слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Телаві Грузія, довідка містить фотокартку відповідача.

Отже, матеріали справи містять відомості щодо ідентифікації відповідача, а тому затримання відповідача з метою його ідентифікації є безпідставним.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позову про затримання відповідача з метою його ідентифікації.

Таким чином, через невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25.07.2019 року по справі № 585/2811/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову Роменського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до ОСОБА_3 про примусове видворення особи без громадянства за межі території України та його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення відмовити .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров А.О. Бегунц