Справа № 623/1083/19
Суддя: Винниченко П. П.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/1083/19
Номер провадження 2-а/623/19/2019
РІШЕННЯ

іменем України

20 вересня 2019 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Винниченка П.П.

за участю: секретаря судового засідання: Ардашевої Я.В.

розглянувши справу у відкритому судовому засіданні справу № 623/1083/19 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділу БДР УПП в Харківській області ст. лейтенанта поліції Подкопай Миколи Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаною вище позовною заявою, мотивуючи її тим, що 10 березня 2019 року отримала постанову про накладення на неї адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП, у розмірі 510 грн, оскільки позивачем не було погоджено з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортними засобами загального користування. На підставі цього інспектор відділу БДР виніс постанову серії НК № 393917 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З винесеною постановою позивач не згодна, оскільки Правил дорожнього руху не порушувала. Вважає, що дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, є протиправними. Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню., оскільки повноваження здійснення державного контролю на автомобільному транспорті віднесені виключно до Укртрансбезпеки, її територіальних органів, а відношенні позивача ,як перевізника була проведене перевірка Укртрансбезпеки і санкцій не застосовано.

Відповідач у відзиві, наданому на адресу суду, проти позову заперечує та просить відмовити позивачу у задоволені її позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що у відповідності до ст. 52 ЗУ « Про Дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами. В свою чергу ст.52-3 вказаного вище Закону наголошує, що до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відноситься здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів, в тому числі небезпечних, додержанням законодавства у зазначеній сфері , а також здійснює контроль за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично дорожній мережі. Відповідач наголошує на тому, що доводи позивача, викладені в позовній заяві, є голослівними та надуманими і не свідчать про наявність підстав для скасування постанови (а.с.17-46).

У запереченні на відзив від 20.05.2019 року позивачка вказує, що до її службових обов`язків не входить питання погодження паспортів маршрутів, а також вона є перевізником, а не водієм на маршруті № 5 міста Ізюм, по друге перевезення здійснювались на підставі укладеного з Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради договору та погодженого паспорту маршруту, а отже вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення (а.с.52-77).

Позивач в судове засідання не з`явилася, згідно письмової заяви, наявної в матеріалах справи, просить розглядати справу на підставі наявних матеріалів без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позову просив відмовити.

Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України.

За встановлених обставин суд розглядає справу у відсутність сторін та вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що 12.02.2019 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 393917 позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 140 КУпАП та накладено штраф у сумі 510 грн. за здійснення пасажирських перевезень за встановленим маршрутом руху № 5 «Міський ПК Хлібозавод» транспортним засобом загального користуван6ня без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушила вимоги п. 1.5 ПДР України та ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно зі ст. ст. 6, 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 8 КУпАП передбачає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням і проступком визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів.

Відповідно до ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух» до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать, зокрема, участь у реалізації в межах своїх повноважень державної політики у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечення безпеки дорожнього руху; погодження відповідно до вимог цього Закону, інших законодавчих актів проектів на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, залізничних переїздів, комплексів дорожнього сервісу та інших споруд у межах відведення автомобільних доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг; погодження поданих у встановленому порядку пропозицій стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проектів та схем організації дорожнього руху, маршрутів руху пасажирського транспорту, маршрутів організованого руху громадян і місць їх збору, порядку проведення спортивних та інших масових заходів, які можуть створити перешкоди дорожньому руху, тощо.

Частиною 2 ст. 140 КУпАП встановлено, що порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування - тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративні відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положення ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч. 1, 2, 3, ст. 140 КУпАП). Від імені органів Національної поліції, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції (ч.2 ст. 258 КУпАП).

У випадках передбачених частинами 1 та 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення адміністративного правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, відповідно до тексту постанови Верховного Суду від 17.05.2018 року, у справі №753/4366/17 вказано, що не спростовує здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статей КУпАП. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не було надано суду документу, який би підтверджував узгодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції робіт, здійснення пасажирських перевезень за встановленим маршрутом руху № 5 «Міський ПК Хлібозавод» транспортним засобом загального користування, відповідно до вимог ст. 52-3 ЗУ «Про дорожній рух».

За наведених обставин суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 241, 242, 244-246, 250, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позовуОСОБА_1 до Інспектора відділу БДР УПП в Харківській області ст. лейтенанта поліції Подкопай Миколи Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом десяти днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду П.П. Винниченко