Справа № 440/1087/19
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 р.Справа № 440/1087/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Жданюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року, суддя Сич С.С., вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 18.06.19 року по справі № 440/1087/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Полтавській області щодо ненадання індивідуальної податкової консультації у письмовій формі фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на його звернення №01-03/2 від 21.01.2019;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Полтавській області надати індивідуальну податкову консультацію у письмовій формі фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на його звернення №01-03/2 від 21.01.2019.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 21.01.2019 року позивач звернувся до ГУ ДФС у Полтавській області для отримання індивідуальної податкової консультації у письмовій формі. Проте, станом на дату подання позовної заяви податкова консультація за результатами розгляду звернення позивача на його адресу не надходила, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не надання індивідуальної податкової консультації у письмовій формі фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на його звернення вих. №01-03/2 від 21.01.2019 року. Зобов`язано Державну фіскальну службу України надати індивідуальну податкову консультацію у письмовій формі фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на його звернення вих. №01-03/2 від 21.01.2019 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець 15.04.2002 року та взятий на облік як платник податків і зборів у ДПІ у м. Полтаві 16.04.2002 за №4845, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та довідкою про взяття на облік платника податків від 16.07.2013 №403, копії яких наявні у матеріалах справи (а.с. 10-11).

21.01.2019 року позивач подав до Головного управління ДФС у Полтавській області звернення на отримання податкової консультації у письмовій формі №01-03/2 від 21.01.2019 року (вх. №ФОП/Б/4183/16-31 від 21.01.2019 року), до якого в якості додатків додав копії документів, які наявні у матеріалах справи (а.с. 35-47).

ГУ ДФС у Полтавській області листом №616/8/16-31-13-02-16/ІПК від 01.02.2019 року надіслано до ДФС України розроблений проект індивідуальної податкової консультації за зверненням ФОП ОСОБА_1 для розгляду питання про внесення такої індивідуальної податкової консультації до єдиного реєстру ІПК (а.с. 30-34).

Листом ГУ ДФС у Полтавській області №3/ІПК/16-31-13-02-16 від 01.02.2019 року позивача повідомлено про те, що його звернення направлено до Державної фіскальної служби України для розгляду питання про внесення податкової консультації до єдиного реєстру ІПК відповідно до вимог п. 52.5 ст. 52 Податкового кодексу України (а.с.29).

Листом ДФС України №3742/7/99-99-13-02-03-17 від 06.02.2019 року ФОП ОСОБА_1 повідомлено про те, що ДФС України продовжено до 22.02.2019 року строк розгляду його звернення про отримання індивідуальної податкової консультації (а.с.28).

Представником відповідача надано до суду першої інстанції копію податкової консультації за зверненням ФОП ОСОБА_1 яку зареєстровано в Єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій за №584/Б/99-99-13-02-0314/ІПК від 18.02.2019 (а.с. 74-75).

Позивач стверджує, що не отримував індивідуальної податкової консультації у письмовій формі на своє звернення №01-03/2 від 21.01.2019 року, у зв`язку з чим, вважаючи протиправною бездіяльність щодо ненадання індивідуальної податкової консультації у письмовій формі фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на його звернення №01-03/2 від 21.01.2019 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суду першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, відповідно до п.п. 14.1.172 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п.п. 14.1.172-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Відповідно до п.п. 19-1.1.28 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема надають індивідуальні податкові консультації.

Згідно з п. 52.1 ст. 52 Податкового кодексу України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Звернення платників податків на отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі повинно містити: найменування для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові для фізичної особи, податкову адресу, а також номер засобу зв`язку та адресу електронної пошти, якщо такі наявні; код згідно з ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті); зазначення, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації; підпис платника податків; дату підписання звернення.

На звернення платника податків, що не відповідає вимогам, зазначеним у цьому пункті, податкова консультація не надається, а надсилається відповідь у порядку та строки, передбачені Законом України "Про звернення громадян".

Уповноважена особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, може прийняти рішення про продовження строку розгляду звернення на отримання індивідуальної податкової консультації понад 25-денний строк, але не більше 10 календарних днів, та письмово повідомити про це платнику податків до закінчення строку, визначеного абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 52.3 ст. 52 Податкового кодексу України, за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов`язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Згідно з п. 52.4 ст. 52 Податкового кодексу України, індивідуальні податкові консультації надаються, зокрема у письмовій формі - контролюючими органами в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональними територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, підлягає реєстрації в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщенню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, без зазначення найменування (прізвища, ім`я, по батькові) платника податків, коду згідно з ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) та його податкової адреси.

Як свідчать матеріали справи, 21.01.2019 року позивач подав до Головного управління ДФС у Полтавській області звернення на отримання податкової консультації у письмовій формі №01-03/2 від 21.01.2019 року (вх. №ФОП/Б/4183/16-31 від 21.01.2019 року), до якого в якості додатків додав копії документів, які наявні у матеріалах справи (а.с. 35-47).

Вказане звернення відповідає вимогам, встановленим абз. 2 п.52.1 ст. 52 Податкового кодексу України, що не заперечується відповідачем.

Позивач у своєму зверненні просив надати індивідуальну податкову консультацію з поставлених у зверненні питань у письмовій формі.

Відповідно до п. 52.5 ст. 52 Податкового кодексу України, контролюючий орган в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональний територіальний орган зобов`язаний надіслати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, індивідуальну податкову консультацію протягом 15 календарних днів, що настають за днем отримання звернення платника податків на отримання індивідуальної податкової консультації, для розгляду питання про внесення відомостей про таку консультацію до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, про що повідомляє платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з п. 2.1., 3.2.1. розділу ІІ Порядку організації роботи із надання індивідуальних податкових консультацій, затверджений наказом ДФС України від 25.04.2017 року № 293 «Про затвердження Порядку організації роботи органів доходів і зборів із надання індивідуальних податкових консультацій» (надалі Порядок № 293), проект індивідуальної податкової консультації готується структурним підрозділом відповідно до компетенції.

У разі дотримання платником податків вимог до форми звернення та відсутності обставин, визначених підпунктом 1.5.3 пункту 1.5 підрозділу 1 розділу II цього Порядку, структурним підрозділом ГУ ДФС готується проект індивідуальної податкової консультації, який погоджується з усіма зацікавленими структурними підрозділами та підписується керівництвом ГУ ДФС та/або уповноваженою особою.

Відповідно до п.п. 3.2.2. п. 3.2 розділу ІІ Порядку № 293, підписана керівництвом та зареєстрована в ГУ ДФС сканована копія індивідуальної податкової консультації разом із копією звернення та іншими документами (за наявності) не пізніше 15 календарних днів, що настають за днем отримання звернення, надсилається супровідним листом до ДФС засобами АІС "Управління документами" (із позначкою "ІПК") для розгляду питання про внесення відомостей про таку консультацію до Єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій. Реєстраційний номер супровідного листа повинен містити літери "ІПК".

Згідно із п. 3.2.3. розділу ІІ Порядку № 293, на адресу платника податків надсилається лист у порядку, визначеному статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, у якому повідомляється про направлення до ДФС індивідуальної податкової консультації для прийняття рішень, визначених абзацами третім - четвертим пункту 52.5 статті 52 глави 3 розділу II Кодексу.

Як свідчать матеріали справи, ГУ ДФС у Полтавській області розроблено проект індивідуальної податкової консультації за результатами розгляду звернення ФОП ОСОБА_1 та супровідним листом №616/8/16-31-13-02-16/ІПК від 01.02.2019 року надіслано до ДФС України вказаний проект для розгляду питання щодо внесення індивідуальної податкової консультації за зверненням ФОП ОСОБА_1 до єдиного реєстру ІПК (а.с.30-34).

Крім того, листом ГУ ДФС у Полтавській області №3/ІПК/16-31-13-02-16 від 01.02.2019 року позивача повідомлено про те, що його звернення направлено до Державної фіскальної служби України для розгляду питання про внесення податкової консультації до єдиного реєстру ІПК відповідно до вимог п. 52.5 ст. 52 Податкового кодексу України (а.с.29).

Відповідно до абз. 2 п. 52.5 ст. 52 Податкового кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, отримавши індивідуальну податкову консультацію від контролюючого органу, який йому підпорядковується, протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання такої консультації, але не більше 35 календарних днів, що настають за днем отримання контролюючим органом відповідного звернення платників податків, приймає одне із таких рішень: про внесення відомостей про індивідуальну податкову консультацію до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, про що повідомляє протягом одного робочого дня з моменту прийняття рішення контролюючий орган, який йому підпорядковується; про відмову у внесенні відомостей до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, з одночасним наданням платнику податків від свого імені індивідуальної податкової консультації та внесенням відомостей про таку консультацію до зазначеного реєстру, про що повідомляє протягом одного робочого дня з моменту прийняття рішення контролюючий орган, який йому підпорядковується, та платника податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Отже, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, отримавши індивідуальну податкову консультацію від контролюючого органу, приймає рішення про внесення відомостей про індивідуальну податкову консультацію до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій або рішення про відмову у внесенні відомостей до вказаного єдиного, з одночасним наданням платнику податків від свого імені індивідуальної податкової консультації та внесенням відомостей про таку консультацію до зазначеного реєстру, про що повідомляє протягом одного робочого дня з моменту прийняття рішення контролюючий орган, який йому підпорядковується, та платника податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 42.1 ст. 42 Податкового кодексу України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Крім того, згідно з п. 52.2 ст. 52 Податкового кодексу України, індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків якому надано таку консультацію.

Наслідки застосування податкових консультацій встановлені статтею 53 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п. 53.1. ст. 53 Податкового кодексу України, не може бути притягнуто до відповідальності, включаючи фінансової (штрафні санкції та/або пеня), платника податків (податкового агента та/або його посадову особу), який діяв відповідно до індивідуальної податкової консультації, наданої йому у письмовій формі, а також узагальнюючої податкової консультації, за діяння, що містить ознаки податкового правопорушення, зокрема на підставі того, що у подальшому така податкова консультація була змінена або скасована.

Положення абзацу першого цього пункту застосовуються до індивідуальної податкової консультації, за умови що вона зареєстрована в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій.

Згідно із п. 53.2. ст. 53 Податкового кодексу України, платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Враховуючи вказане вище, на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, покладено обов`язок надання індивідуальної податкової консультації за зверненням платника у випадку прийняття рішення про відмову у внесенні відомостей до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій. Виконання такого обов`язку передбачає безпосереднє надання роз`яснення щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства такому платнику шляхом реєстрації наданої консультації в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій та надіслання податкової консультації на адресу платника податків у письмовій формі у порядку, визначеному ст. 42 Податкового кодексу України. Надання індивідуальної податкової консультації створює для платника, який звернувся за її отриманням, правові наслідки щодо можливості її використовувати лише таким платником податків згідно із п. 52.2 ст. 52 Податкового кодексу України, звільнення платника від відповідальності, включаючи фінансової (штрафні санкції та/або пеня) внаслідок використання індивідуальної податкової консультації, наданої йому у письмовій формі, та можливості платника оскаржити таку консультацію до суду як правовий акт індивідуальної дії.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Листом ДФС України №3742/7/99-99-13-02-03-17 від 06.02.2019 року ФОП ОСОБА_1 повідомлено про те, що ДФС України продовжено до 22.02.2019 року строк розгляду звернення позивача про отримання індивідуальної податкової консультації вх .№ ФОП/Б/4183/16-31 від 21.01.2019 року відповідно до положень п. 52.1 ст. 52 Податкового кодексу України (а.с.28).

Ухвалою суду першої інстанції від 21.05.2019 витребувано від відповідача докази на підтвердження надіслання позивачу індивідуальної податкової консультації від 18.02.2019 №584/Б/99-99-13-02-0314/ІПК.

Проте, відповідачем не надано до суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження надіслання позивачу індивідуальної податкової консультації від 18.02.2019 №584/Б/99-99-13-02-0314/ІПК, зокрема, доказів на підтвердження надіслання на адресу позивача податкової консультації рекомендованим листом з повідомленням про вручення або доказів вручення такої консультації позивачу чи його представнику.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи контролюючого органу про надіслання позивачу податкової консультації простим листом з посиланням на відомість ДФС України №33 від 18.02.2019 року про відправлення листів простою кореспонденцією поданих ДФС України у загальній кількості 203 одиниці з оплатою за пересилання у сумі 2329,46 грн. та фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» (ПВЗ Київ 53) №55 від 18.02.2019 року на суму 2329,46 грн. (а.с. 93), враховуючи, що зазначені документи не містять відомостей про надіслання позивачу податкової консультації та не є допустимими доказами у розумінні ст. 74 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що Державною фіскальною службою України допущено протиправну бездіяльність, що полягає у не наданні індивідуальної податкової консультації у письмовій формі фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на звернення останнього вих. №01-03/2 від 21.01.2019 року, чим порушено вимоги ст. 52 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи зазначене, ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної фіскальної служби України надати індивідуальну податкову консультацію у письмовій формі фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на його звернення вих. №01-03/2 від 21.01.2019.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року по справі № 440/1087/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Рєзнікова
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 20.09.2019 року