Справа № 120/2287/19-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 вересня 2019 р. Справа № 120/2287/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління Держпраці у Вінницькій області до приватного підприємства "Павлівка" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2019 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Управління Держпраці у Вінницькій області до приватного підприємства "Павлівка".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що під час планової перевірки з питань дотримання приватним підприємством "Павлівка" вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки виявлено порушення, що є підставою для застосування заходів державного нагляду шляхом заборони виконання робіт, експлуатації устаткування та відсторонення від виконання робіт, у зв`язку із неусуненням таких порушень у наданий строк.

З метою виконання покладених на позивача завдань він звернувся до суду із позовом.

Ухвалою від 22 липня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали суду для подання відзиву.

Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду в строки, визначені ухвалою від 22 липня 2019 року, не надійшов. Водночас, копія ухвали про відкриття провадження у справі від 22 липня 2019 року направлялася на адресу відповідача, що зазначена у позовній заяві (така ж адреса вказана і у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як адреса місцезнаходження юридичної особи). Представником відповідача отримано поштову кореспонденцію, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Водночас, при ухваленні судового рішення в порядку письмового провадження слід враховувати особливості складення повного тексту судового рішення, постановленого в порядку письмового провадження.

Так, при ухваленні судового рішення суд зважає на положення частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Разом із тим, суд звертає увагу на частину 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із якою датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, аналіз приписів статтей 243 та 250 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що у разі постановлення рішення у письмовому провадженні воно має бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення строку розгляду відповідної справи; при цьому, дата ухвалення рішення в порядку письмового провадження має співпадати із датою складення повного рішення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані докази, суд встановив такі обставини.

22 квітня 2019 року головним державним інспектором Управління Держпраці у Вінницькій області проведено планову перевірку з питань дотримання приватним підприємством "Павлівка" вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

За результатами такої перевірки складено акт №035.0506.19. У вказаному акті зафіксовано порушення, серед яких:

- на підприємстві виконуються роботи підвищеної небезпеки (роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; роботи із зберігання зерна) та експлуатуються машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки (технологічні транспортні засоби - 1 одиниця) без подання роботодавцем декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, що є порушенням вимог пункту 21, пунктів 6, 15 додатку 6, пункту 5 додатку 7 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1107 від 26 жовтня 2011 року;

- роботодавець не організував та не здійснив посадовим особам (керівники структурних підрозділів Пратко В ОСОБА_1 ., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) проведення навчання і перевірку знань з питань охорони праці згідно з Типовим тематичним планом і програмою навчання з питань охорони праці посадових осіб та в обсязі виконуваної ними роботи, зокрема, законодавства з питань охорони праці, Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті, Правил охорони праці на автомобільному транспорті, Правил охорони праці для працівників зайнятих на роботах зі зберігання та переробки зерна, Правил охорони праці під час роботи з інструментом та пристроями, Правил охорони праці у сільськогосподарському виробництві, Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання, Правил охорони праці під час експлуатації навантажувачів, що є порушенням вимог пунктів 3.18, 5.1, 5.5 нормативно-правових актів з охорони праці 0.00.-4.12-05 "Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці";

- допущені до виконання робіт працівники, яким не проведено спеціальне навчання і перевірку знань з питань охорони праці, які безпосередньо зайняті на роботах, зазначених у Переліку робіт з підвищеною небезпекою (оператор АЗП - 1 особа ( ОСОБА_4 ); трактористи - 6 осіб ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ); водій навантажувача - 1 особа, а також на роботах, зазначених у Переліку робіт, де є потреба у професійному доборі (водії - 3 особи ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ), що є порушенням вимог пунктів 3.16, 4.1 нормативно-правових актів з охорони праці 0.00.-4.12-05 "Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці";

- допущений до експлуатації зерноочисний комплекс (ЗАВ), привід норії якого не обладнаний захисними огородженнями пасової передачі, що є порушенням вимог пункту 6 розділу ІІІ нормативно-правових актів з охорони праці 15.0-1.01-17 "Правила охорони праці для працівників зайнятих на роботах зі зберігання та переробки зерна";

- роботодавець не одержав дозвіл на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки - вантажопідіймальна машина (кран - балка); система газопостачання природним газом суб`єкта господарювання, що є порушенням вимог пунктів 2, 11 додатку 3 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1107 від 26 жовтня 2011 року;

- роботодавець не забезпечив проведення періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників (оператор АЗП - 1 особа ( ОСОБА_4 ); трактористи - 6 осіб ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ); водій навантажувача - 1 особа; водії - 3 особи ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 );

- директор не забезпечив проведення протиаварійних, приймально-здавальних і профілактичних випробувань та вимірювань електроустановок згідно з правилами і нормами (ПТЕ), що є порушенням вимог пункту 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 "Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів";

- допущені до експлуатації протруювач зерна ПС-10А - 1 одиниця, зерноочисна машина БЦС-50, які не обладнані захисними огородженнями пасових передач, що є порушенням вимог пункту 4 частини 4 розділу IV "Правила охорони праці у сільськогосподарському виробництві";

- директор не пройшов навчання з питань охорони праці згідно з Типовим тематичним планом і програмою навчання з питань охорони праці посадових осіб та в обсязі виконуваної роботи, зокрема, законодавства з питань охорони праці, Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті, Правил охорони праці на автомобільному транспорті, Правил охорони праці для працівників зайнятих на роботах зі зберігання та переробки зерна, Правил охорони праці під час роботи з інструментом та пристроями, Правил охорони праці у сільськогосподарському виробництві, Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання, Правил охорони праці під час експлуатації навантажувачів, що є порушенням вимог пунктів 5.1, 5.5 нормативно-правових актів з охорони праці 0.00.-4.12-05 "Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці".

Акт перевірки від 22 квітня 2019 року містить підпис директора приватного підприємства "Павлівка" ОСОБА_13 , яким підтверджено те, що він брав участь у перевірці. Також у акті перевірки директором приватного підприємства зазначено, що зауважень та заперечень щодо проведеного позивачем заходу не має.

У зв`язку з виявленими порушеннями Управлінням Держпраці у Вінницькій області 22 квітня 2019 року складено припис №034.0506.19 про усунення виявлених порушень. У вказаному приписі вказано на необхідності інформування начальника Управління Держпраці у Вінницькій області ОСОБА_14 В ОСОБА_15 В. про усунення порушень до 22 травня 2019 року. Припис містить підпис директора приватного підприємства "Павлівка", якими підтверджується факт його отримання 22 квітня 2019 року.

Проте, вимоги припису в частині виявлених в ході перевірки порушень, що наведені вище, так і залишились невиконаними.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) врегульовано Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

В розумінні статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Статтею 38 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (надалі - Положення), Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

За приписами статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Водночас, підпунктом 16 пункту 4 Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення та перевірки їх знань.

Згідно з підпунктом 5 пункту 6 Положення Державна служба України з питань праці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Державна служба України з питань праці.

Приписами частини 1 статті 39 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, зокрема, мають право видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов`язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об`єктів підвищеної небезпеки, а також забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Частиною 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Як свідчать обставини справи, підставою для звернення з позовом до суду про застосування заходів реагування слугувало виявлення органом нагляду порушень відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, про які зазначено в акті перевірки від 22 квітня 2019 року.

Визначаючись щодо наявності підстав для вжиття заходів реагування суд зважає на те, що виявлені в ході перевірки порушення не усунені відповідачем, а відтак наявні підстави для вжиття заходів реагування.

Водночас, аналіз положень статтей 4 та 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" свідчить про те, що вказаними приписами органу державного нагляду (контролю) надано повноваження звертатися до адміністартивного суду з позовом щодо повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Однак, позивач звернувся до суду із позовними вимогами щодо вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду до приватного підприємства "Павлівка" шляхом заборони вчиняти певні дії, що не узгоджується із положеннями статтей 4 та 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Разом із тим, обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач у тексті позовної заяви наводив мотиви, за яких слід зупинити: експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (технологічних транспортних засобів - 1 одиниця, вантажопідіймальної машини (кран-балка - 1 одиниця); виконання робіт підвищеної небезпеки (робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; робіт зі зберігання зерна); експлуатацію зерноочисного комплексу (ЗАВ); експлуатацію протруювача зерна ПС-10А-1 одиниця, зерноочисної машини БЦС-50; експлуатацію електроустановок підприємства; виконання робіт окремими працівниками приватного підприємства.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити, застосувавши заходи реагування у сфері державного нагляду шляхом зупинення: експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (технологічних транспортних засобів - 1 одиниця, вантажопідіймальної машини (кран-балка - 1 одиниця); виконання робіт підвищеної небезпеки (робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; робіт зі зберігання зерна); експлуатацію зерноочисного комплексу (ЗАВ); експлуатацію протруювача зерна ПС-10А-1 одиниця, зерноочисної машини БЦС-50; експлуатацію електроустановок підприємства; виконання робіт окремими працівниками приватного підприємства.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відтак, зважаючи на те, що відповідачем не надано ані відзиву на позовну заяву, ані доказів, які б спростовували доводи позивача, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивачем не понесені витрати по залученню свідків та проведенню експертиз, тому відсутні підстави для відшкодування судових витрат.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 162, 194, 205, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Управління Держпраці у Вінницькій області до приватного підприємства "Павлівка" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду задовольнити.

Застосувати до приватного підприємства "Павлівка" заходи реагування у сфері державного нагляду шляхом зупинення: експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (технологічних транспортних засобів - 1 одиниця, вантажопідіймальної машини (кран-балка - 1 одиниця); виконання робіт підвищеної небезпеки (робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; робіт зі зберігання зерна); експлуатації зерноочисного комплексу (ЗАВ); експлуатації протруювача зерна ПС-10А - 1 одиниця, зерноочисної машини БЦС-50; експлуатації електроустановок підприємства; виконання робіт посадовими особами ( ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_2 , Сесенюк В.М.), яким не проведено навчання та перевірку знань з питань охорони праці; виконання робіт працівниками, що зайняті на роботах, визначених у Переліку робіт з підвищеною небезпекою (оператор АЗП - ОСОБА_4 ; трактористи - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; водій навантажувача), а також Переліку робіт, де є потреба у професійному доборі (водії - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ), яким не проведено спеціальне навчання і перевірку знань з питань охорони праці та яким не проведено періодичні медичні огляди.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Управління Держпраці у Вінницькій області (місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Магістратська, 37; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39845483)

Відповідач: Приватне підприємство "Павлівка" (місцезнаходження: 22436, Вінницька обл., Калинівський р-н, с. Павлівка, вул. Леніна, 179; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 36657911)

Повний текст рішення складено 19.09.2019

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович