Справа № 520/7250/19
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

19 вересня 2019 р. № 520/7250/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області до Селянського (фермерського) господарства "Дар" про стягнення суми податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Харківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути до бюджету України кошти з розрахункових рахунків у розмірі 9524435,85 грн. в рахунок погашення податкового боргу з Селянського (фермерського) господарства «Дар», , податкова адреса: вул. Героїв Праці, буд. 38-А, літ. А-5, м. Харків, Харківська область, 61146.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Селянське (фермерське) господарство "Дар" знаходиться на обліку як платник податків. Відповідно до облікових даних контролюючого органу відповідач має податковий борг перед бюджетом в розмірі 9524435,85 грн., який відповідачем погашений не був, а, відтак, дану суму боргу позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою суду від 30.07.2019 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надсилалась відповідачеві засобами поштового зв`язку за адресою, що відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та до суду повернувся конверт із судовими документами із відміткою "інші причини, що не дали змоги виконати обов`яки щодо поштового пересилання, адресат відсутній".

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.11 ст. 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду.

Через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останнім просить розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження, а також вказано, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. За даними офіційного сайту "УКРПОШТА" відправлення із судовою повісткою не вручене під час доставки: інші причини. Заяв або клопотань через канцелярію суду представником відповідача не було подано, правом подання відзиву на позов або заяви про визнання позову не скористався.

Відповідно до положень ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно із положеннями п.1 ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.09.2019 року Селянське (фермерське) господарство "Дар", код ЄДРПОУ - 31975601, зареєстровано як суб`єкт господарювання 16.09.2002 року, місцезнаходження юридичної особи: вул. Героїв Праці, буд. 38-А, літ. А-5, м. Харків, Харківська область, 61146.

Матеріали справи містять ідентифікаційні дані про наявність відкритих рахунків Селянського (фермерського) господарства "Дар".

Відповідно до п.п.19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.7, 19-1.1.10, 19-1.1.34, 19-1.1.45 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; реєструють та ведуть облік платників податків, осіб, які здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, проводять диференціацію платників податків; забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством; здійснюють інші функції, визначені законами України.

Суд зазначає, що відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що за даними контролюючого органу за підприємством відповідача рахується податковий борг у загальній сумі 6524435,85 грн. з податку на додану вартість, а саме: податкові зобов`язання в сумі 6265026,00 грн. та штрафні санкції на суму 3259409,85 грн., що виникли на підставі:

- податкового повідомлення-рішення № від 30.01.2019 року, прийнятого на підставі висновків акту №339/15-32-50-06/31975601 від 20.12.2018 року, на суму 6265026,00 грн. основного платежу та на суму 1566256,50 грн. штрафних санкцій;

- податкового повідомлення-рішення № від 25.01.2019 року, прийнятого на підставі акту №189/15-32-50-06 від 13.12.2018 року, на суму штрафу у розмірі 1283610,79 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 03.05.2019 року, прийнятого на підставі акту №726/20-40-57-05-18/31975601 від 13.03.2019 року, на суму штрафу у розмірі 409542,56 грн.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять та судом самостійно в рамках офіційного з`ясування обставин у справі не встановлено обставин оскарження або скасування вказаних податкових повідомлень-рішень.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів відповідачем не сплачено суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, а також штрафу, що підтверджується наданою контролюючим органом обліковою карткою (зворотній бік).

Приписами пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.п. 59.4-59.5 ст.59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з непогашенням відповідачем суми податкового зобов`язання протягом встановленого строку, контролюючим органом було сформовано та направлено податкову вимогу №437-57 від 08.01.2019 року, яка була направлена на адресу позивача засобами поштового зв`язку, проте до контролюючого органу повернувся конверт із відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням строку зберігання".

Вказана податкова вимога не оскаржувалась, а відтак сума є узгодженою.

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

У відповідності до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

На час розгляду справи податковий борг в сумі 9524435,85 грн. відповідачем не сплачений, доказів самостійної сплати заборгованості у повному обсязі або доказів відсутності обов`язку його сплати відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість його стягнення у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо. При цьому, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень, якими донараховано позивачу податкове зобов`язання та штрафні санкції, не є предметом вказаного позову, то суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати його правовий аналіз.

За правилами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) до Селянського (фермерського) господарства "Дар" (вул. Героїв Праці, буд. 38-А, літ А-5, м. Харків, 61146) про стягнення суми податкового боргу - задовольнити.

Стягнути до державного бюджету України кошти з розрахункових рахунків у розмірі 9524435 (дев`ять мільйонів п`ятсот двадцять чотири тисячі чотириста тридцять п`ять) грн 85 коп. в рахунок погашення податкового боргу з Селянського (фермерського) господарства «Дар» (, податкова адреса: вул. Героїв Праці, буд. 38-А, літ. А-5, м. Харків, Харківська область, 61146).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.