Справа № 164/1287/19
Суддя: Токарська І. С.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа: 164/1287/19
п/с 2-а/164/113/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.

з участю: секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області сержанта поліції Гребенюка Віталія Олександровича, Управління патрульної поліції в Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 15 липня 2019 року, керуючи транспортним засобом марки «Камаз», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись з причіпом, д.н.з. НОМЕР_2 , по автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин, на 382 км був зупинений працівниками патрульної поліції з невідомих підстав. Не пояснивши причини зупинки, у позивача запросили документи та почали оглядати технічний стан автомобіля з метою виявлення будь яких порушень для притягнення його до адміністративної відповідальності. В ході огляду, інспектором було повідомлено, що на транспортному засобі шини мають часткові надрізи та пошкодження. ОСОБА_1 намагався пояснити, що на момент виїзду всі шини відповідали технічному стану, однак, у зв`язку з поганим дорожнім покриттям сталося пошкодження однієї шини на задній осі причіпа. Позивач повідомив інспектору, що майже доїхав до місця ремонту і може скористатися п. 31.5 ПДР України, увімкнувши аварійну сигналізацію, рухатися коротшим шляхом та просив обмежитись усним попередження. Не врахувавши пояснень позивача та доводів, відповідач склав постанову за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді 340 гривень штрафу. Оскаржувану постанову позивач вважає незаконною, тому просив суд скасувати постанову серії НК № 04478 від 15 липня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач поліцейський роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області Гребенюк В.О. та представник відповідача Управління патрульної поліції в Вінницькій області в судове засідання не з`явилися, хоча про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Відзиву на позов не подали.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не надається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Зокрема, органами (посадовими особами) Національної поліції України на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу (неповага до суду, що виразились у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання) та правопорушень у сфері забезпечення рож нього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 10 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із постанови серії НК № 004478 від 15 липня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 о 13 годині 35 хвилин 15 липня 2019 року на автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин рухався транспортним засобом марки «Камаз», д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом, д.н.з. НОМЕР_2 , шини якого мають часткові порізи та пошкодження, чим порушив п.п. 31.4.5 «б» ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 10).

Відповідачами будь яких інших доказів у підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, не надано.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що відповідачами не доведено правомірність накладення штрафу на позивача, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 77, 244-246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 251, 245, 258, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 004478 від 15 липня 2019 року - скасувати.

Провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішенням може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська