Справа № 120/2277/19-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

18 вересня 2019 р. Справа № 120/2277/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Борейко А.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: адвоката Ткаченка К.Д.

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: Хмарського Р.В.

представника третьої особи: Лещенка Б.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації Салецького Ігоря Олександровича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Успенського храму села Метанівка Теплицького району Вінницько - Тульчинської Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України)"про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації Салецького Ігоря Олександровича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Успенського храму села Метанівка Теплицького району Вінницько - Тульчинської Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України)" про визнання протиправним та скасування наказу № 95 від 19.06.2019 року "Про реєстрацію статуту релігійної громади Свято-Успенського храму с. Метанівка Теплицького району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви" (у новій редакції) з підстав його протиправності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що наказом Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації від 19.06.2019 року № 95 зареєстровано Статут релігійної громади Свято-Успенського храму с. Метанівка Теплицького району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви у новій редакції зі зміною найменування на Релігійна організація "Релігійна громада Свято-Успенського храму с. Метанівка Теплицького району Вінницько - Тульчинської Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України)". Підставою для його винесення, зокрема, є рішення від 09.03.2019 року загальних зборів членів релігійної громади, оформлене протоколом № 1 від 09.03.2019 року, згідно якого релігійна громада Свято - Успенського храму с. Метанівка прийняла рішення про зміну підлеглості релігійної громади у канонічних та організаційних питаннях.

Поряд із цим позивач наголошує, що 09.03.2019 року мали місце не збори членів релігійної громади, а загальні збори територіальної громади жителів села, які не мали права вирішувати питання, пов`язані із діяльністю релігійної громади.

Так, позивач відзначає, що 24.02.2019 у відповідності до вимог чинного законодавства України та статуту Релігійної організації "Релігійна громада Свято Успенського храму села Метанівка Теплицького району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви" були проведені загальні збори членів релігійної громади - Парафіяльні збори, які оформлені Протоколом Загальних зборів № 1 від 24.02.2019 року. На цих зборах було прийнято рішення про залишення "Релігійної громада Свято Успенського храму села Метанівка Теплицького району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви" в лоні Української Православної Церкви та про підтримку ОСОБА_3 , Митрополиту Київському і всієї України (тобто про підтвердження підлеглості в канонічних та організаційних питаннях Українській Православній Церкві), чим висловлено відмову від зміни підлеглості даної релігійної організації у канонічних і організаційних питаннях. Крім того, на цих зборах ухвалено рішення про порядок прийняття парафіян до складу релігійної організації та затверджено новий склад парафіян з урахуванням осіб, прийнятих на цих загальних зборах.

Таким чином позивач стверджує, що відповідні рішення які були прийняті 09.03.2019 року на зборах, які фактично являються зборами територіальної громади села, були прийняті неналежним суб`єктом, тобто особами, які не мали і не мають права впливати та змінювати підлеглість Релігійної організації "Релігійна громада Свято Успенського храму села Метанівка Теплицького району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви" у канонічних і організаційних питаннях.

Додатково зазначає, що керівник (настоятель) чи будь-які інші уповноважені особи Релігійної організації "Релігійна громада Свято Успенського храму села Метанівка Теплицького району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви" не підписували та не подавали будь-яких заяв про проведення державної реєстрації будь-яких змін щодо Статуту релігійної організації, тобто весь пакет документів відповідачу надавався не уповноваженим суб`єктом.

Отже, із викладеного позивач робить висновок, що рішення, оформлене протоколом № 1 від 09.03. 2019 р. під назвою «загальні збори релігійної громади Свято - Успенського храму с. Метанівка Української Православної Церкви», що послугувало підставою для видачі наказу № 95 від 19.06.2019 року про реєстрацію Статуту Свято - Успенського храму с. Метанівка Української Православної Церкви у новій редакції суперечить вимогам п.п. 1.1., 1.4., 1.5., 1.6., 2.1., 2.4., 2.5., 5.1., 7.4. чинного на момент його ухвалення Статуту релігійної громади, так як збори були скликані не уповноваженими представниками парафії визначеними положеннями Статуту та без згоди єпархіального архієрея. З огляду на це позивач вважає, що рішення відповідача ухвалено з порушенням чинного законодавства України та положень Статуту релігійної громади, що є зовнішнім втручанням у справи релігійної громади, яке потягло за собою порушення прав позивача в тому числі на вільну зміну конфесійної приналежності. За таких обставин позивач вимушений звернутись за захистом порушених прав до суду.

Ухвалою від 22.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

25.07.2019 року до суду надійшов відзив Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації (вх. № 38330), у якому сторона відповідача заперечує проти заявленого позову та просить закрити провадження у справі. Свою позицію мотивує тим, що позовні вимоги стосуються правомірності дій та рішення Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації щодо реєстрації статусу релігійної громади (позивача) у новій редакції внаслідок зміни підлеглості у канонічних та організаційних питаннях третьої особи. Проте, оскаржується таке рішення, на переконання відповідача, саме з підстав порушення особами, які подали заяву про реєстрацію змін до статуту, положень закону, статуту в частині дотримання порядку, способу та компетенції проведення загальних зборів релігійної громади 09.03.2019 року та саме законності рішення, прийнятого на вказаних зборах про зміну підлеглості у канонічних та організаційних питаннях. Тобто, у даному випадку, оскаржується рішення Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації з підстав порушення особами, які надали у квітні 2019 року відповідні документи про зміну третьою особою своєї підлеглості у канонічних та організаційних питаннях. Ці обставини належать до внутрішньої діяльності юридичної особи та визначаються законом та статутом, на підставі якого діє релігійна громада. Фактичною підставою звернення позивача із позовом до суду, на переконання відповідача, стали не стільки протиправні дії та рішення Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації щодо реєстрації статусу релігійної організації, як дії осіб, які попередньо скликали загальні збори релігійної громади, прийняли рішення про зміну підлеглості релігійної громади, подали відповідну заяву, протокол та список осіб Управлінню. Таким чином, як зазначає відповідач, наданню правової оцінки діям та рішенню Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації повинно передувати встановлення та доказування у даному спорі обставин, які є внутрішньою діяльністю релігійної організації. У даному випадку, спір виник саме між членами релігійної громади Свято-Успенського храму с. Метанівка Теплицького району Тульчинської єпархії УПЦ. Відтак, відповідач вважає, що позивач звернувся до адміністративного суду за захистом свого цивільного особистого немайнового права на свободу світогляду і віросповідання. Представник відповідача акцентує увагу, що спірні правовідносини не є публічно-правовим спором у розумінні КАС України, а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані на захист цивільного особистого немайнового права позивача, а тому просить закрити провадження у справі.

У підготовчому засіданні 14.08.2019 року з метою виконання завдань підготовчого провадження судом залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Релігійну організацію "Релігійна громада Свято-Успенського храму села Метанівка Теплицького району Вінницько - Тульчинської Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України)". При цьому, підготовче судове засідання відкладено на 18.09.2019 року.

09.09.2019 року представником третьої особи подано письмові пояснення (вх. № 45024), у яких останній підтримує позицію відповідача та вказує на маніпуляційний вплив позивача щодо реалізації громадянами конституційного права вибору конфесій, або ж приналежності до них за своїми релігійними переконаннями, що в кінцевому результаті впливає на розпалювання міжконфесійної ворожнечі в цілому. Наказ № 95 від 19.06.2019 року «Про реєстрацію статуту релігійної громади Свято-Успенського храму с. Метанівка Теплицького району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви» (у новій редакції) вважає законним та таким, що прийнятий у відповідності до приписів Закону України «Про свободу совісті і віросповідання».

В судовому засіданні 18.09.2019 року відповідач підтримав заявлене клопотання про закриття провадження у справі та просив суд його задовольнити.

Позивач та його представник заперечували проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі та просили суд відмовити в його задоволенні. Зокрема, вказували на те, що даний спір як предметно так і по суб`єктному складу підлягає розгляду судами в порядку адміністративного судочинства відповідно до ст. 19 КАС України.

Представник третьої особи підтримав позицію представника відповідача та просив суд задовольнити клопотання про закриття провадження у справі.

Вирішуючи вказане клопотання про закриття провадження у справі суд виходить із такого.

Так, як свідчать матеріали справи у квітні 2019 року до Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації надійшло дві заяви ( № 526-25-17 та № 527-25-17) від 16.04.2019 року голови загальних зборів релігійної громади Свято-Успенської храму с. Метанівка Теплицького району Тульчинської єпархії УПЦ ОСОБА_4 з повідомленням про проведення 09.03.2019 року загальних зборів релігійної громади Свято-Успенської храму с. Метанівка Теплицького району Тульчинської єпархії УПЦ, на яких прийнято рішення про зміну підлеглості релігійної громади у канонічних та організаційних питаннях та перехід у підпорядкування Православній Церкві України та інша заява з проханням зареєструвати статут релігійної громади у новій редакції, прийнятий у зв`язку із зміною підлеглості релігійної громади у канонічних та організаційних питаннях, зміну найменування та керівних органів релігійної громади. До заяв додано необхідний пакет документів.

Надалі, наказом начальника Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації № 95 від 19.06.2019 року проведено реєстрацію Статуту релігійної громади Свято-Успенського храму с. Метанівка Теплицького району Тульчинської єпархії Української Православної церкви у новій редакції із зміною найменування на релігійну організацію "Релігійна громада Свято - Успенського храму с. Метанівка Теплицького району Вінницько-Тульчинської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України)".

На підставі статті 14, 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Управлінням внесено зміни у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині зміни найменування, місцезнаходження та керівника юридичної особи - релігійна організація «Релігійна громада Свято-Успенського храму села Метанівка Теплицького району Вінницько-Тульчинської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України)».

Позивач зазначає, що рішення оформлене протоколом № 1 від 09.03.2019 року під назвою "загальні збори релігійної організації "Релігійна громада Свято-Успенського храму с. Метанівка Теплицького району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви", що послугувало підставою для видачі наказу № 95 від 19.06.2019 року «Про реєстрацію Статуту релігійної громади Свято-Успенського храму с. Метанівка Теплицького району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви" (у новій редакції), не відповідає вимогам ч.ч. 2, 3, 4 ст. 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», як таке, що було ухвалено її неповноважними зборами, сторонніми особами, які не є членами їх релігійної громади і не мають ніякого відношення до загальних Парафіяльних зборів громади Свято-Успенського храму с. Метанівка Теплицького району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви.

Отже, як вказує позивач з посиланням на положення Статуту, зібрання, рішення якого лягло в основу наказу № 95 від 19.06.2019 року, не були парафіяльними зборами громади Свято-Успенського храму с. Метанівка Теплицького району Тульчинської єпархії Української Православної Церкви, що, в свою чергу, в правовому розумінні нівелює будь- яке по змісту рішення прийняте ними, а також, в тому числі, і ті, що були використані для реєстрації відповідачем статуту третьої особи у новій редакції та послугували підставою для видання оскаржуваного наказу № 95 від 19.06.2019 року.

На думу позивача, відповідач зобов`язаний був першочергово перевірити надані йому документи на предмет їх відповідності вимогам чинного на момент реєстрації відповідних змін законодавства України, а саме, Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», проте не зробив цього, тим самим допустив порушення вимог Закону. З огляду на викладене, оскаржуване рішення відповідача ухвалено з порушенням чинного законодавства України та положень Статуту релігійної громади, що є зовнішнім втручанням у справи релігійної громади, яке потягло за собою порушення прав позивача на вільну зміну конфесійної приналежності.

Визначаючись щодо підсудності даного спору, суд вказує на таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначення поняття суб`єкта владних повноважень міститься у пункті 7 частини першої статті 4 КАС України, згідно якої суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 12 червня 2019 року (справа № 344/10480/16-а) та від 04 червня 2019 (справа №826/4204/18), публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Таж у вищезазначених постановах Великої Палати Верховного Суду зазначено, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Суд вказує, що у справі, яка розглядається, предметом спору є правомірність рішення посадової особи органу виконавчої влади начальника управління у справах національностей та релігії Вінницької обласної державної адміністрації щодо реєстрації Статуту релігійної організації у новій редакції. Проте, оскаржується таке рішення саме з підстав порушення особами, які подали заяву про реєстрацію змін до статуту, положень закону, статуту в частині дотримання порядку, способу та компетенції реєстрації таких змін. Ці обставини належать до внутрішньої діяльності юридичної особи та визначаються статутом, на підставі якого діє релігійна громада.

Отже, фактичною підставою звернення до суду стали не стільки протиправні дії та рішення відповідача щодо реєстрації змін до статуту, як дії осіб, які скликали парафіяльні збори, прийняли рішення про зміну підлеглості релігійної громади, подали відповідну заяву та документи відповідачеві.

У той же час підстави та випадки відмови в реєстрації статуту (положення) релігійної організації наведені у статті 15 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», відповідно до якої у реєстрації статуту (положення) релігійної організації може бути відмовлено, якщо її статут (положення) або діяльність суперечать чинному законодавству. Рішення про відмову в реєстрації статуту (положення) релігійної організації із зазначенням підстав відмови повідомляється заявникам письмово в десятиденний термін. Це рішення може бути оскаржено в суд у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством України.

Тобто, законодавець визначив лише один випадок відмови у здійсненні реєстрації статуту релігійної організації, відповідно й змін та доповнень до нього, а саме, коли статут або діяльність такої релігійної організації суперечить чинному законодавству. Більше того, відповідно до частини 4 статті 5 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» держава не втручається у здійснювану в межах закону діяльність релігійних організацій.

За змістом положень Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» до компетенції відповідача не належить перевірка відомостей про приналежність осіб до членів релігійної громади. А відповідальність за достовірність поданої інформації покладається на осіб, які внесли до установчих документів або інших документів неправдиві відомості.

Відтак, характер спірних правовідносин та юридична природа цього спору пов`язані із внутрішньою діяльністю релігійної організації та її членів і прийнятих ними рішень.

Таким чином, на переконання суду спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ, хоч і мав владні - управлінські повноваження (в частині зареєструвати або відмовити у реєстрації змін до статуту релігійної громади), проте факт здійсненої реєстрації обумовлений наданими для такої реєстрації документами. У свою чергу, позивач власне і доводить відсутність повноважень у особи, яка подала заяву та документи для внесення змін до статуту, оспорює порядок та спосіб скликання парафіяльних зборів (зборів членів релігійної громади) та право участі у них, повноваження приймати рішення про внесення змін до статуту.

Отже, наданню правової оцінки наказу суб`єкта владних повноважень передує встановлення та доказування у даному спорі обставин, які є внутрішньою діяльністю релігійної організації. Окрім того, оскаржуване рішення зачіпає не лише права та інтереси позивача, а й Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Успенського храму села Метанівка Теплицького району Вінницько - Тульчинської Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України)".

Відтак, суд доходить висновку, що в даному випадку спір виник саме між членами релігійної громади Свято-Успенського храму с. Метанівка та релігійною громадою, яка вирішила змінити канонічне підпорядкування, подавши заяву про реєстрацію змін.

З вищевикладеного видно, що спірні правовідносини не є публічно-правовим спором у розумінні КАС України, оскільки стосуються прав та інтересів учасників релігійної громади на канонічне підпорядкування, а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані на захист цивільного права позивача. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду у постанові від 19.12.2018 у справі N 806/3462/14 (адміністративне провадження N К/9901/4706/18).

Крім того, такої ж позиції дотримується і Сьомий апеляційний адміністративний суд при розгляді подібних спорів у справах № 120/1309/19-а, № 120/1255/19-а.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку щодо неналежності розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства, у зв`язку з чим провадження по даній справі підлягає закриттю.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

При цьому, суд роз`яснює позивачу, що даний спір підлягає вирішенню у порядку цивільної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 183, 238, 248, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації Салецького Ігоря Олександровича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Успенського храму села Метанівка Теплицького району Вінницько - Тульчинської Єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України)" про визнання протиправним та скасування наказу - закрити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду в повному обсязі складена 23.09.19.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович