Справа № 126/1131/19
Суддя: Гуцол В. І.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1131/19

Провадження № 2-а/126/31/2019

"29" серпня 2019 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Притуляк І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи Вінницької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Волинської митниці Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи Вінницької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил з тих підстав, що як стверджує 11.05.2019 року він поштою отримав постанову відповідача № 0484/20500/19 від 13.02.2019 року. Згідно вказаної постанови його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, а саме ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Вважає дану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я йому потрібна була медична допомога, тому він повідомив найближчу митницю - Вінницьку митницю ДФС України. Згідно листа начальника Вінницької митниці ДФС України Калашнікова В., його заяву внесено в систему АСМО "Інспектор". Таким чином він виконав вимоги ст. 192 МК України, а саме повідомив найближчий орган доходів і зборів про обставини події та місцезнаходження транспортного засобу. Відповідач інформацію з системи АСМО "Інспектор" проігнорував або не пересвідчився. Про стан свого здоров`я надає довідку № 752 від 30.10.2018 року, виписку з протоколу № 5 від 18.07.2017 року, згідно яких він перебував на лікуванні у Вінницькому обласному спеціалізованому клінічному диспансері радіаційного захисту населення з 26.10.2018 року до 08.11.2018 року. Просить скасувати постанову відповідача в справі про порушення митних правил за № 0484/20500/19 від 13.02.2019 року.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов безпідставним з наступних підстав. Митницею правильно вирішено питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 , в діях якого у справі про порушення митних правил № 0484/20500/19 встановлено ознаки порушення митних правил за ч.3 ст. 470 МК України, постанова в справі про порушення митних правил винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України, адміністративне стягнення накладено в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України. Волинською митницею ДФС було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме АСМО "Інспектор" та ЄАІС ДФС та встановлено, що 20.10.2018 року через митний пост "Володимир-Волинський" Волинської митниці ДФС громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль марки "Mercedes-Benz 124", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", номер кузова " НОМЕР_2 ". Враховуючи наявність інформації в базі даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС ДФС було з`ясовано, що даний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України відповідно до ч.1 ст. 381 МК України. Згідно ч.1 ст. 95 МК України встановлені строки для транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 днів (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Таким чином ОСОБА_1 перевищено встановлений ст. 95 МК України строк транзитного переміщення транспортного засобу марки "Mercedes-Benz 124", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", номер кузова " НОМЕР_2 ".

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд виходить з наступного.

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0484/20500/19 від 03.02.2019 року встановлено, що ВМО № 4 м/п "Володимир-Волинський" Волинської митниці ДФС проводилась перевірка щодо дотримання термінів транзиту транспортного засобу марки "Mercedes-Benz 124", реєстраційний номер НОМЕР_1 ", країна реєстрації Республіка Польща, номер кузова " НОМЕР_2 ", який був ввезений на митну територію України громадянином України ОСОБА_1 . Під час проведення перевірки інформації в програмно-інформаційному комплексі "Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" ЄАІС ДФС встановлено, що 20.10.2018 року о 3 год. 11 хв. громадянином України ОСОБА_1 по смузі руху "зелений коридор" ввезено на митну територію України через пункт пропуску "Устилуг" Волинської митниці ДФС автомобіль марки "Mercedes-Benz 124", реєстраційний номер НОМЕР_1 ", країна реєстрації Республіка Польща, номер кузова " НОМЕР_2 " в режимі транзит. Відповідно до ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). 03.01.2019 року громадянину ОСОБА_1 був направлений виклик від 28.12.2018 року вих. № ФОП-18820/20/03-70-65-04 щодо явки о 10 год. 10.01.2019 року для запровадження протоколу про порушення митних правил за даним фактом та дачі пояснень. Громадянин ОСОБА_1 не з`явився. Станом на 03.02.2019 року громадянин України ОСОБА_1 не вивіз за межі митної території України автомобіль марки "Mercedes-Benz 124", реєстраційний номер НОМЕР_1 ", країна реєстрації Республіка Польща, номер кузова " НОМЕР_2 ". Таким чином ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до органу державної фіскальної служби більше, ніж на 10 діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 МК України.

13.02.2019 року в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацьким Є.С. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0484/20500/19, відповідно до якої визнано громадянина України ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень України.

Вважаючи таку постанову протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом в суд.

Оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил № 0484/20500/19, винесена 13.02.2019 року в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацьким Є.С. на підставі протоколу про порушення митних правил № 0484/20500/19 від 03.02.2019 року, згідно якого встановлено перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки транспортного засобу марки "Mercedes-Benz 124", реєстраційний номер НОМЕР_1 ", країна реєстрації Республіка Польща, номер кузова " НОМЕР_2 ", що перебуває під митним контролем до органу державної фіскальної служби більше, ніж на 10 діб.

Оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил № 0484/20500/19, винесена 13.02.2019 року без урахування пояснень ОСОБА_1 про наявність у справі підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності, зокрема, під час винесення постанови не враховано, що 30.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звертався до Вінницької митниці ДФС і згідно листа начальника Вінницької митниці ДФС Калашнікова В. всі митниці ДФС проінформовані про звернення ОСОБА_1 до Вінницької митниці ДФС шляхом внесення інформації в АСМО "Інспектор".

Спірні правовідносини регламентуються такими нормами законодавства.

Статтею 95 МК України визначено, що для автомобільного транспорту встановлений строк транзитних перевезень - 10 діб (в разі переміщенні в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до вимог ст.93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзит, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.3 ст.470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих документів.

Згідно з п.2 розділу І «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року за №1118, до обставин непереборної сили, відносяться смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем (п.2 розділу VIII наказу Міністерства фінансів України «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму» від 31.05.2012 року №657).

Згідно з ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (ст.487 МК України).

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.489 МК України).

Судом встановлено, що 30.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звертався до Вінницької митниці ДФС та повідомив найближчий орган доходів і зборів про обставини події і згідно листа начальника Вінницької митниці ДФС Калашнікова В. всі митниці ДФС проінформовані про звернення ОСОБА_1 до Вінницької митниці ДФС шляхом внесення інформації в АСМО "Інспектор".

Згідно виписки з історії хвороби № 2479 ОСОБА_1 , він знаходився у відділенні терапії Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення.

Відповідно до довідки Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення № 752 від 30.10.2018 року, ОСОБА_1 з 26.10.2018 року знаходився під наглядом лікувальної установи.

Вищезазначена обставина переконує суд, що позивач не мав змоги вчасно - протягом 10 днів вивезти транспортний засіб.

У поданому відповідачем відзиві зазначено про правомірність складення щодо позивача протоколу про порушення митних правил та прийнятої постанови.

Проте, враховуючи проаналізовані вище обставини та дії позивача, суд приходить до переконання, що відповідачем при складенні протоколу і постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України, не взято до уваги всіх доказів у відповідності до ст.495 МК України та не з`ясовано всіх обставин справи, відповідно до вимог ст.489 МК України.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не вивезено транспортний засіб за межі митної території України в строк, визначений у статті 95 МК України з поважних причин.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про протиправність постанови в.о. начальника Волинської митниці ДФС Щелігацького Є.С. № 0484/20500/19 від 13.02.2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.470 МК України, оскільки при її складанні відповідачем не надано належної оцінки обставинам, на які вказав позивач, що є іншою, схожою за характером обставиною та подією непереборної сили, що виключає відповідальність за ч.3 ст. 470 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що права позивача порушені відповідачем у зв`язку із винесенням протиправної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України, оскільки вказана обставина підтверджується належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Так, ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 73-76 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наявний у матеріалах адміністративної справи.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

В п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Відтак, суд, проаналізувавши та оцінивши кожний аргумент, наведений позивачем та відповідачем, а також представлені сторонами докази, констатує той факт, що позивачем надано належні, достовірні, достатні та допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог.

Отже, постанова № 0484/20500/19 від 13.02.2019 року про визнання позивача винуватим у порушенні вимог ч.3 ст.470 МК України є протиправною і підлягає скасуванню, а провадження у справі про порушення митних правил - закриттю.

Керуючись ст.ст.2, 5, 6, 8, 19, 20, 72-77, 139, 241, 242, 245, 246, 250, 251, 257, 268-271, 286 КАС України, на підставі ст.ст.280, 283, 287, 288, 289, 293 КпАП України, ст.ст. 93, 95, 458, 459, 470, 488, 489, 494, 495, 529-531 МК України, суд

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи Вінницької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Волинської митниці ДФС Щелігацького Євгенія Сергійовича від 13.02.2019 року у справі про порушення митних правил № 0484/20500/19, за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил (адміністративного правопорушення), передбаченого ч.3 ст. 470 МК України із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8500 гривень.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В. І. Гуцол