Справа № 200/9009/19-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 р. Справа№200/9009/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Зінченка О.В., розглянувши в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовом державного підприємства «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ПІВДЕННОДОНБАСЬКЕ № 1» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» (надалі за текстом рішення - позивач) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.01.2019.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що оскаржуваним податковим повідомленням рішенням до підприємства застосовані штрафні (фінансові) санкції за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин із порушенням 1095-денного строку визначення грошового зобов`язання, що встановлений ст. 102 Податкового кодексу України. За змістом позову граничним терміном, протягом якого відповідач мав визначити позивачу грошові зобов`язання по декларації з рентної плати за користування надрами за 2 квартал 2015 року є 10.08.2018, в той час як оскаржуване підприємством податкове повідомлення-рішення датовано 22.01.2019.

Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував. Підстави незгоди із позовом визначив в наданому до суду відзиві. За змістом відзиву вході проведеної контролюючим органом перевірки встановлено несвоєчасну сплату позивачем грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 2 квартал 2015 року в сумі 175 000,00 грн., що стало підставою для застосування штрафних санкцій на підставі статті 126 Податкового кодексу України. Відповідач зауважив на тому, що оскільки вчинене позивачем податкове правопорушення - несвоєчасна сплата самостійно визначеного зобов`язання є триваючим правопорушенням та припиняється сплатою грошового зобов`язання, перебіг строку давності для застосування штрафних санкцій починається з дня, наступного за днем такої сплати. Оскільки позивач сплатив самостійно визначені зобов`язання в період з червня по грудень 2018 року, штрафні санкції за податковим повідомленням-рішенням № від 22.01.2019 застосовані без порушення строку визначення грошового зобов`язання, що встановлений ст. 102 Податкового кодексу України. Відповідач також у відзиві зауважив на тому, що штрафні санкції в інтегрованій картці платника податку розраховуються автоматично.

Ухвалою суду від 22 липня 2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Державне підприємство "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 34032208. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням підприємства позивача є: 85670, Донецька обл., місто Вугледар, вулиця Магістральна, 4. За даними державного реєстру підприємство як платник податків обліковується у Мар`їнській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькiй областi (Вугледарське вiддiлення).

22 грудня 2018 року Головним державним ревізором-інспектором відділу податку на прибуток,місцевих податків і зборів, екологічного податку та рентної плати Мар`їнського управління Головного управління ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгоджених сум податкового грошового зобов`язання по розрахунку податкового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 2 квартал 2015 року № від 10.08.2015, за наслідком проведення якої складено акт № 1005/05-99-49-08/34032208.

Згідно висновків складеного акту в ході перевірки встановлено порушення платником строків сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання, що встановлені пунктом 57.1. статті 57 та пунктом 257.5 статті 257 Податкового кодексу України. За змістом акту позивач сплатив самостійно задекларовані зобов`язання з плати за користування надрами за 2 квартал 2015 року (граничний термін сплати 19.08.2015):із затримкою сплати 1218 днів за платіжним дорученням № 214 від 19.12.2018 в сумі 15000,00 грн.; із затримкою слати 1199 календарних днів за платіжним дорученням № 4758 від 30.11.2018 в сумі 50000,00 грн. та платіжним дорученням № 4741 від 30.11.2018в сумі 10000,000 грн.;із затримкою сплати 1157 календарних днів за платіжним дорученням № 4128 від 19.10.2018 в сумі 20 000,00 грн.; із затримкою сплати 1150 календарних днів за платіжним дорученням № 4024 від 12.10.2018 в сумі 10 000,00 грн.; із затримкою сплати 1142 календарних днів за платіжним дорученням № 3939 від 04.10.2018 в сумі 20 000,00 грн.;із затримкою сплати 1132 календарних днів за платіжним дорученням № 3761 від 24.09.2018 в сумі 30 000,00 грн.;із затримкою сплати 1106 календарних днів за платіжним дорученням № 3427 від 29.08.2018 в сумі 30 000,00 грн.

22.01.2019 на підставі акту перевірки № 1005/05-99-49-08/34032208 від 22.12.2018 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача за порушення строків сплати суми грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин визначеного пунктом 57.1. статті 57 та підпунктом 257.5 статті 257 Податкового кодексу України на підставі статті 126 Податкового кодексу України застосовані штрафні санкції в сумі 35000,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2019 оскаржувалося позивачем в адміністративному порядку, за наслідком розгляду наданої скарги рішенням від 15.04.2019 № 17467/6/99-99-11-06-01-25 податкове повідомлення-рішення було залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Спірним питанням в межах справи є допущення відповідачем порушення строку застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату самостійно узгоджених зобов`язання.

Відповідно до статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 57.1. статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Справляння рентної плати здійснюється відповідно до положень розділу ІХ Податкового кодексу України.

Пунктом 257.1. статті 257 Податкового кодексу України передбачено, що базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.

Згідно з пунктом 257.5. статі 257 Податкового кодексу України сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.

Підпунктом 49.18.2 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації за звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу подається протягом 40 календарних днів, що настають за останнім днем звітного податкового кварталу.

Враховуючи викладені приписи кінцевим строком подання розрахунку з плати за користування надрами за звітний податковий період 2 квартал 2015 року є 09.08.2015, кінцевим строком сплати зобов`язань за розрахунком - 19.08.2015.

Як встановлено в ході перевірки грошові зобов`язання з плати за користування надрами за 2 квартал 2015 року сплачені позивачем в сумі 175 000,00 грн. за платіжними дорученнями № 214 від 19.12.2018, № 4758 від 30.11.2018, № 4741 від 30.11.2018. № 4128 від 19.10.2018, № 4024 від 12.1.02018, № 3939 від 04.10.2018, № 3761 від 24.09.2018 та № 3427 від 29.08.2018.

Згідно з пунктом 113.3 статті 113 вказаного Кодексу штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Статтею 114 Податкового кодексу передбачено, що граничні строки застосування штрафних санкцій до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього кодексу.

Згідно пункту 102.1. статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації,звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Під час застосування статті 102 ПК України Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію, що приписи пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України пов`язують початок перебігу строку давності застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання із останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань. Наведену правову позицію викладено в постановах Верховного суду від 05 липня 2019 року у справі № 820/11541/13-а, від 29 січня 2019 року у справі № 820/495/18, від 02 жовтня 2018 року у справі № 820/3543/17, від 05 червня 2018 року у справі № 824/760/17-а, від 10 травня 2018 року у справі № 820/3544/17.

За приписами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено судом, граничний строк сплати податкового зобов`язання з рентної плати за ІІ квартал 2015 року наступив 19 серпня 2015 року, а спірне податкове повідомлення - рішення №, яким до позивача застосовані штрафні санкції, прийнято відповідачем 22.01.2019, тобто поза межами строку, встановленого статтею 102 Податкового кодексу України.

Судом не приймаються доводи відповідача щодо тривалості податкового порушення в вигляді несвоєчасної сплати податкового зобов`язання, початок перебігу строку застосування шатних санкцій з наступного за днем сплати податкового зобов`язання дня, оскільки наведені доводи не змінюють правових висновків Верховного суду, які суд першої інстанції має враховувати під час вирішення судового рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 22.01.2019 прийнято із порушенням пункту 102.1. статті 102 Податкового кодексу України, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 1921 гривень, що підтверджується наявним в матеріалах адміністративної справи платіжним дорученням № 1333 від 21 червня 2019 року (арк. справи 3).

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 гривні підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь позивача.

Керуючись статтями 2,3,5,9,12,15,19,22,25,32,72,76,77,79,94,139,194,205,241-243, 245, 246,295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ПІВДЕННОДОНБАСЬКЕ № 1» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.01.2019, - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області № від 22.01.2019 про застосування штрафу у сумі 35000,00 грн.

Стягнути на користь Державного підприємства «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ПІВДЕННОДОНБАСЬКЕ № 1» (місцезнаходження: 85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, 4, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) суму судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривень.

Повний текст рішення складений та підписаний 23 вересня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко