Справа № 826/5590/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 вересня 2019 року № 826/5590/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шевченко Н.М.,

за участі секретаря судового засідання - Поліщук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продмаркет Плюс» про застосування арешту коштів на рахунках,

за участі учасників справи:

представників позивача - Склярова О.Г., Карпюк І.С.,

представників відповідача - Болобана В.Г., Лайтаренка О.В.

У С Т А Н О В И В :

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі по тексту - позивач, ОВПП ДФС України) звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продмаркет Плюс» (далі по тексту - відповідач, ТОВ «Продмаркет Плюс»), в якому просить:

- застосувати арешт коштів, які перебувають на всіх рахунках, відкритих у банках, які здійснюють обслуговування ТОВ «Продмаркет Плюс».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відмову відповідача від допуску до проведення фактичної перевірки та інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, що є підставою для застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою від 13.04.2018 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Через канцелярію суду відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якій із позовними вимогами не погоджується, апелює до того, що непідтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у судовому порядку унеможливлює право податкового органу на звернення до суду з позовом про застосування арешту коштів на рахунках відповідача.

Відповідач надіслав заперечення проти розгляду адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження, у якому просить здійснити розгляд за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання. Позивач підтримав клопотання відповідача.

Ухвалою від 26.04.2018 постановлено перейти до розгляду справи № 826/5590/18 за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання.

Іншою ухвалою від 26.04.2018 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 826/3165/18 за позовом ТОВ «Продмаркет Плюс» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказів про проведення фактичної перевірки, з огляду на неможливість розгляду справи до набрання законної сили судовим рішенням в іншій.

Представником ОВПП ДФС України подано додаткові пояснення, де зазначається про те, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.09.2018 адміністративний позов ТОВ «Продмаркет Плюс» у справі № 826/3165/18 залишено без розгляду, оскільки ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.07.2018 відкрито провадження у справі № 826/10070/18 з тими самими сторонами та аналогічними позовними вимогами.

Ухвалою від 13.05.2019 провадження в адміністративній справі поновлено, оскільки набрало законної сили судове рішення у справі № 826/10070/18 за позовом ТОВ «Продмаркет Плюс» до ОВПП ДФС України про визнання протиправними та скасування наказів № 176, № 179, № 182, № 189, № 190, № 192, № 194, № 197 від 09.02.2018, яким позовні вимоги задоволено повністю.

Ухвалою від 06.06.2019 закрито підготовче провадження, призначено судове засідання. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, відповідач виклав зміст заперечень проти позовних вимог.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Як убачається із матеріалів справи, посадовими особами ОВПП ДФС України винесено накази про проведення фактичної перевірки № 176, № 179, № 182, № 189, № 190, № 192, № 194, № 197 від 09.02.2018 на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Також, керівником контролюючого органу, на підставі зазначених наказів, підписані відповідні направлення на перевірку № 127, № 128, № 99, № 100, № 101, № 118, № 115, № 116, № 125, № 126, № 123, № 124, № 138, № 139, № 120, № 119 від 12.02.2018. Мета перевірок: дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, виробництва та обіг підакцизних товарів, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, період діяльності.

ТОВ «Продмаркет Плюс» відмовило у допуску посадових осіб контролюючого органу, про що складено відповідні акти відмови у допуску до проведення фактичних перевірок.

Вважаючи дії відповідача щодо недопуску до проведення перевірок неправомірними, позивач звернувся із позовною заявою про застосування арешту коштів. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1-2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Суд зауважує, що жодного пояснення та доказу наявності у відповідача податкового боргу позивачем не надано.

Пунктом 94.1 ст. 94 ПК України встановлено, що адміністративний арешт майна платника податків (надалі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно з пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п. 94.4 ст. 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Пунктом 94.6 ст. 94 ПК України визначено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження. Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Із системного аналізу зазначених норм убачається відмінність понять арешту майна та арешту на кошти, що знаходяться в банківських установах платника податків.

Не зважаючи на те, що кошти є складовою майна платника податків, існують особливості та різниця виникнення підстав для вчинення дій, пов`язаних зі встановленням обтяження щодо такого майна (коштів) у вигляді арешту, а також можливістю його застосування. Обидва види арешту розрізняються процедурою застосування і здійснюються або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів). У зв`язку з чим, має місце різна правова природа виникнення та регулювання цих предметів, які не можна вважати тотожними в межах спірних правовідносин.

Законодавством імперативно встановлено не тільки право контролюючого органу на звернення до суду з чітко визначеним предметом позову, а й підстави (умови), за яких можливо задовольнити такі вимоги.

У даному випадку такою підставою (умовою) є наявність податкового боргу, у разі якщо у платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

У той же час, для звернення з позовною вимогою щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках в банках платника податків з підстав не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, не є належною підставою відповідно до положень Податкового кодексу України.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.08.2018 у справі №820/3059/17.

Окрім того, рішенням окружного адміністративного суду від 25.03.2019 у справі № 826/10070/18 позовну заяву ТОВ «Продмаркет Плюс» про визнання протиправним та скасування наказів Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № 176, № 179, № 182, № 189, № 190, № 192, № 194, № 197 від 09.02.2018 задоволено повністю, зокрема, з підстав невідповідності форми зазначених документів у порушення п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України.

Відповідно до абз. 5 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, відповідач, оцінивши накази, що пред`являлись перед проведенням перевірок, належним чином скористався своїм правом щодо недопущення посадових осіб Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність підстав, передбачених для застосування арешту коштів на рахунках у банку, що є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні рішення, яким застосувати арешт коштів на рахунках у банках, які обслуговують ТОВ «Продмаркет Плюс».

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у даній справі судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241 - 247, 250, 255, 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продмаркет Плюс» про накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках у банках, які обслуговують платника податків відмовити.

Позивач: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11 Г, )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Продмаркет Плюс» (04073, м. Київ, вул. Куренівська, будинок 14-Б, )

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко

Повний текст рішення складено 23.09.2019.