Справа № 0840/3175/18(пр/280/36/18)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3175/18(пр/280/36/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційні скарги ОСОБА_1 та Господарського суду Запорізької області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року

у справі №0840/3175/18(пр/280/36/18)

за позовом ОСОБА_1

до Господарського суду Запорізької області

третя особа Державна судова адміністрація України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Господарського суду Запорізької області в якому, з врахуванням заяви про зміну предмету позову від 01.03.2019 року, просив:

1. визнати протиправними дії та бездіяльність господарського суду Запорізької області, що полягали у не проведенні нарахування та виплати надбавки за вислугу років до заробітної плати за періоди з 01.01.2007 по 31.12.2007 (включно) таз 22.05.2008 по 31.12.2011 (включно) у відповідності до ч. 4 ст. 44 Закону України "Про статус суддів".

2. зобов`язати Господарський суд Запорізької області нарахувати та виплатити недоплачену заробітну плату у вигляді надбавки за вислугу років за періоди з 01.01.2007 по 31.12.2007 (включно) та з 22.05.2008 по 31.12.2011 (включно) у розмірі, визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ "Про статус суддів", а саме:

- з 01.01.2007 р. по 18.06.2007 р. (включно) - у розмірі 20 % від загальної суми щомісячного заробітку (включаючи посадовий оклад, премії всіх видів, індексації доходу, різницю окладу, надбавку за виконання особливо важливої роботи, додатковий посадовий оклад до щорічної відпустки, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, інші нарахування), з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас в розмірі 300,00 грн.;

- з 19.06.2007 р. по 31.12.2007 р. (включно) - у розмірі 25 % від загальної суми щомісячного заробітку (включаючи посадовий оклад, премії всіх видів, індексації доходу, різницю окладу, надбавку за виконання особливо важливої роботи, додатковий посадовий оклад до щорічної відпустки, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, інші нарахування), з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас в розмірі 300,00 грн.;

- починаючи з 22.05.2008 р. по 05.06.2008 р. (включно) у розмірі 25 % від загальної суми щомісячного заробітку (включаючи посадовий оклад, премії всіх видів, індексації доходу, різницю окладу, надбавку за виконання особливо важливої роботи, додатковий посадовий оклад до щорічної відпустки, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, інші нарахування), з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас в розмірі 300,00 грн.;

- починаючи з 06.06.2008 р. по 31.12.2011 р. (включно) у розмірі 25 % від загальної суми щомісячного заробітку (включаючи посадовий оклад, премії всіх видів, індексації доходу, різницю окладу, надбавку за виконання особливо важливої роботи, додатковий посадовий оклад до щорічної відпустки, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, інші нарахування), з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас в розмірі 325,00 грн.;

3. зобов`язати господарський суд Запорізької області нарахувати та виплатити недоплачену заробітну плату у вигляді надбавки за вислугу років за періоди з 01.01.2007 по 31.12.2007 (включно) та з 22.05.2008 по 31.12.2010 (включно) заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди;

4. зобов`язати господарський суд Запорізької області нарахувати та виплатити на суму незаконно недоплаченої надбавки за вислугу років та незаконно недоплачених сум заробітної плати за час відпустки, допомоги по тимчасовій непрацездатності та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за періоди роботи з 01.01.2007 по 31.12.2007 (включно) та з 22.05.2008 (по 31.12.2010 (включно) індексацію відповідно до Закону України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення";

5. зобов`язати господарський суд Запорізької області нарахувати та виплатити на суму незаконно недоплаченої надбавки за вислугу років та незаконно недоплачених сум заробітної плати за час відпустки, допомоги по тимчасовій непрацездатності та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за періоди роботи з 01.01.2007 по 31.12.2007 (включно) та з 22.05.2008 по 31.12.2010 (включно) компенсацію відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати";

6. зобов`язати Господарський суд Запорізької області надати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з моменту набрання законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на день звільнення позивача з посади судді йому не виплачена заробітна плата в повному обсязі відповідно до вимог Закону України «Про статус суддів».

Позивач вважає, що дії відповідача щодо нарахування надбавки за вислугу років не від розміру загальної суми щомісячної заробітної плати, а від розміру посадового окладу та відповідно виплати заробітної плати у період з 01.01.2007 до 31.12.2007 та з 22.05.2008 до 31.12.2010 є протиправними та такими, що порушують його права.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 р. у справі №0840/3175/18(пр/280/36/18) адміністративний позов ОСОБА_1 до Господарського суду Запорізької області Державна судова адміністрація України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Зобов`язано Господарський суд Запорізької області перерахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) позивачу надбавку за вислугу років за період 22.05.2008 року по 31.05.2008 року в розмірі визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: з урахуванням окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу, з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»;

Зобов`язано Господарський суд Запорізької області нарахувати та виплатити на суму незаконно недоплаченої надбавки за вислугу років та незаконно недоплачених сум заробітної плати за час відпустки, допомоги по тимчасовій непрацездатності та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за періоди роботи з 01.01.2007 по 31.12.2007 (включно) та з 22.05.2008 по 31.12.2010 (включно) індексацію відповідно до Закону України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення", у разі якщо ці виплати не мали разового характеру;

Зобов`язано Господарський суд Запорізької області нарахувати та виплатити на суму незаконно недоплаченої надбавки за вислугу років та незаконно недоплачених сум заробітної плати за час відпустки, допомоги по тимчасовій непрацездатності та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за періоди роботи з 01.01.2007 по 31.12.2007 (включно) та з 22.05.2008 по 31.12.2010 (включно) компенсацію відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати";

В іншій частині позовних вимог - відмолено.

Судом встановлено, що позивач перебував на посаді судді Господарського суду Запорізької області з 2004 по 2016 роки. В лютому 2016 року позивача відраховано зі складу суду у зв`язку з виходом у відставку. Позивач дійшов висновку, що відповідачем невірно нараховувалась заробітна плата, що й обумовило його звернення до суду. Дослідивши обставини по справі та також проаналізувавши зміни в чинному законодавстві за період роботи позивача, судом здійснено висновок, що у період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року надбавка за вислугу років повинна була виплачуватись суддям у відсотках від посадового окладу з врахуванням доплати за кваліфікаційні класи, з 22.05.2008 року надбавка за вислугу років обраховувалась у відсотках від окладу та інших виплат враховуючи оклад, премії та інші додаткові виплати. В свою чергу судом встановлено, що у спірні періоди позивачу надбавка за вислугу років нараховувалась у відсотках лише від розміру посадового окладу та набавки за кваліфікаційний клас без урахування премій - що обумовило задоволення позову в цій частині позовних вимог. Також судом встановлено, що протягом роботи позивач отримував заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань без врахування належним чином розрахованої надбавки за вислугу років, а також без врахування компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам витрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». З огляду на те, що судом встановлено факт невірного нарахування заробітної плати і позивачу в частині розрахунку надбавки за вислугу років, а також приймаючи до уваги, що всі вище перелічені виплати, як то відпусткові, матеріальна допомога тощо, їх розмір залежить від розміру заробітної плати, то суд погодився з доводами позивача щодо невірного нарахування та виплати заробітної плати за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань - та задовольнив дану частину позовних вимог. Так само судом задоволено вимогу про необхідність проведення індексації донарахованої суми заробітку. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено, оскільки подібні вимоги вже були предметом судового розгляду, були задоволені та повинні бути виконані під час виконання судового рішення в іншій справі.

Не погодившись з рішення суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 р. у справі № 0840/3175/18(пр/280/36/18), як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд протиправно не задовольнив адміністративний позов в повному обсягу та вказує на те, що судом встановлено факт протиправного невірного розрахунку надбавки за вислугу років відповідачем, разом з тим, відмовлено в задоволенні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату з підстав, що ці вимоги будуть виконані в межах іншої судової справи, разом з тим, приписами КАС України не передбачено такої підстави для відмови у задоволенні позовних вимог як можливе виконання судового рішення в інший справі.

Також не погодившись з судовим рішенням з апеляційною скаргою звернувся Господарський суд Запорізької області, який просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позову з огляду на те, що надбавка за вислугу років за періоди з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 01.06.2008 по 31.12.2011 нараховувалась та виплачувалась позивачу відповідно до норм чинного на той момент законодавства, та в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом на відповідний рік.

Представниками сторін надано ґрунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано вимоги апеляційних скарг та заперечень до них.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, Указом Президента України від 16.11.2004 №1419/2004 ОСОБА_1 призначено строком на п`ять років на посаду судді Господарського суду Запорізької області. На підставі постанови Верховної Ради України від 09.09.2010 № 2512-VI позивача обрано на посаду судді Господарського суду Запорізької області безстроково.

Постановою Верховної Ради України від 04.02.2016 №997-VІІІ відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції позивача звільнено з посади судді Господарського суду Запорізької області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови Господарського суду Запорізької області від 17.02.2016 № 4к відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України, ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» позивача відраховано зі складу суду у зв`язку з виходом у відставку.

Отримавши розрахунок заробітної плати, позивач дійшов висновку, що відповідачем при нарахуванні заробітної плати за періоди з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 21.12.2011 року невірно нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, що обумовило звернення до суду.

Так, відповідно до розрахункових листів заробітної плати позивача в період з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011 заробітна плата за вказаний період нарахована, виходячи із наступних складових: посадовий оклад; кваліфікаційний клас, вислуга років судді, що була встановлена від суми посадового окладу, кваліфікаційного класу; та у відповідному розмірі премія щомісячна, премія до свят, індексація доходу.

Тобто, матеріали справи свідчать, що позивачу в період роботи з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2011 надбавка за вислугу років нараховувалася у відсотках лише від розміру посадового окладу з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас без урахування премій.

Разом з тим, Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.2007 змінено порядок нарахування надбавки за вислугу років та встановлено, що вказана надбавка розраховується у тих же відсотках, однак, не від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, а від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 справа № 1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України також і положення пункту 61 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким внесено зміни до ст. 44 Закону України «Про статус суддів».

Таким чином, зміни до абзацу другого частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів», внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», втратили чинність 22 травня 2008 року.

Тобто, з 1 січня до 22 травня 2008 року (дати винесення Рішення КСУ № 10-рп/2008) надбавка за вислугу років суддям мала виплачуватися у відсотках тільки від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Водночас Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2008 року № 19 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865», (яка набрала чинності з 01 березня 2008 року) останню доповнено пунктом 2-2, яким передбачено, що суддям щомісяця виплачується надбавка за вислугу років у відсотках від посадового окладу з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас в таких розмірах: при стажі роботи понад три роки -10 відсотків, понад п`ять років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Таким чином, після 22 травня 2008 року - дати винесення Конституційним Судом України Рішення № 10-рп/2008 - Закон № 2862-ХІІ і Постанова № 865 по-різному врегульовували питання виплати суддям надбавки за вислугу років.

Отже, при визначенні бази обчислення суддям набавки за вислугу років після 22 травня 2008 року - дати винесення Конституційним Судом України Рішення № 10-рп/2008 - слід застосовувати положення Закону № 2862-ХІІ, який має вищу юридичну силу, а не підзаконний нормативний акт - постанову № 865.

Наведена правова позиція підтверджена правовим висновком Верховного Суду у постанові від 18.12.2018 (справа № 816/301/16), Верховним Судом України у постановах від 13.01.2015 (№ 21-582а14) та від 20.09.2017 (№ 2а-19282/10/0570).

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо помилкового нарахування надбавки за вислугу років ОСОБА_1 за спірні періоди.

Пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки провадиться, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки.

З матеріалів справи встановлено, що додатковий посадовий оклад та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачені ОСОБА_1 при наданні щорічної основної відпустки відповідно до пп. 2 п. 2-1 Постанови про оплату праці суддів № 865 від 03.09.2005, відповідно до яких у разі надання відпустки виплачується додатковий посадовий оклад відповідно до частини п`ятої статті 44 Закону України "Про статус суддів", а також надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх середньомісячної заробітної плати.

З наведеного вбачається, що вказані вище виплати заробітної плати за час відпустки, допомоги по тимчасовій непрацездатності та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань взаємозалежні від заробітної плати судді.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно того, що невірне нарахування надбавки за вислугу років, яка є складовою заробітної плати, потягло за собою невірний розрахунок додаткових виплат, як то заробітної плати за час відпустки, допомоги по тимчасовій непрацездатності та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, які мають заробітну плату як базу обчислення вказаних виплат.

Наведене свідчить про обґрунтованість вимог позивача щодо визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати надбавки за вислугу років, та як наслідок, недоплати заробітної плати під час відпустки допомоги по тимчасовій непрацездатності та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Так само, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо періоду перерахунку, а саме з 22.05.2008 року по 31.05.2008 року, оскільки заявлений позивачем період перерахунку з 01.01.2007 по 31.12.2007 (включно) та з 22.05.2008 по 31.12.2011 (включно) вже був охоплений рішенням суду, що набрало законної сили.

Так, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року у справі № 0840/3371/18, яке залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 року та набрало законної сили, стягнуто з Господарського суду Запорізької області належну позивачу заробітну плату у вигляді надбавки за вислугу років за періоди з 01.01.2007 до 31.12.2007 (включно) та з 01.06.2008 до 31.12.2011 (включно) у розмірі 23936,53 грн. При цьому суди зазначили неправомірність нарахування позивачу надбавки за вислугу років у відсотках від розміру посадового окладу та зазначили, що дана виплата повинна здійснюватися від загальної суми щомісячної заробітної плати. Даний розрахунок здійснено відповідачем та сума не оспорювалася сторонами, про що зазначено у рішеннях суду. За таких обставин у суду першої інстанції відсутні підстави щодо задоволення вимоги позивача про визнання протиправними дій та бездіяльності Господарського суду Запорізької області, що полягали у не проведенні нарахування та виплати надбавки за вислугу років до заробітної плати за періоди з 01.01.2007 по 31.12.2007 (включно) та з 22.05.2008 по 31.12.2011 (включно) у відповідності до ч. 4 ст. 44 Закону України "Про статус суддів", оскільки на момент розгляду даної адміністративної справи судом такий розрахунок відповідачем проведено і вказану суму стягнуто рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року у справі № 0840/3371/18, яке набуло законної сили.

Доводи ОСОБА_1 щодо можливого невиконання вказаного судового рішення, спростовуються розрахунками наявними в матеріалах справи, щодо нарахування та виплати перерахованого на виконання судового рішення заробітку. В випадку можливого скасування рішення у справі № 0840/3371/18, про що зазначає позивач в апеляційній скарзі, останній не позбав.

Щодо вимоги про компенсацію за несвоєчасну виплату частини доходів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, зі змісту статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У пункті 4 цього Порядку прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи та пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Так, використане у статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або такий, який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду України викладеною у постанові від 11 липня 2017 року (справа № 21-2003а16).

Так само, стосовно індексації доходів, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до ст. 2 Закону № 1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

В силу статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 1078 (далі Порядок № 1078).

Відповідно до п. 1-1 Порядку № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру.

За змістом п. 4 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Отже, місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Згідно п. 6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Таким чином, індексація заробітної плати та її складових є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.

Таким чином, нараховані позивачу кошти, що становлять невиплачену заробітну плату та її складові підлягають індексації у встановленому нормами Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078, якщо вони не мали разового характеру.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині нарахування та виплати суми недоплаченої надбавки за вислугу років, виходячи із щомісячної заробітної плати з врахуванням всіх виплат та надбавок у період з 22.05.2008 по 31.05.2008, та індексацію виплат, що не мали одноразового характеру, а також компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Наведені в апеляційних скаргах доводи висновків суду першої інстанції не спростовують. Доводи апеляційних скарг, повністю повторюють правове обгрунтування заявлених позовних вимог та заперечень до заявленого позову, повно розглянуті судом першої інстанції, свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи не знайшли.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні, у зв`язку з чим апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Господарського суду Запорізької області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 р. у справі № 084Ш175/18(пр/280/36/18) - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 р. у справі №0840/3175/18(пр/280/36/18) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко