Справа № 524/6884/19
Суддя: Нестеренко С. Г.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/6884/19
Провадження № 2-а/524/345/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2019 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Нестеренко С.Г., розглянувши в стадії відкриття провадження у справі матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправним та скасування розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2019 року до суду надійшла вказана адміністративна позовна заява, яка була передана судді в порядку черговості 17 вересня 2019 року.

Позивач просив визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно акту № 047036 від 22 липня 2019 року.

Відповідно ст. 20 КАС України визначено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів:

1. Місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

2. Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 3 цього Кодексу провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як постає з позову спір між сторонами зводиться до правильності нарахування перевізнику (позивачу) інспектором Укртрансбезпеки (відповідача) плати за проїзд дорогами загального користування з огляду на різні позиції сторін щодо методики зважування наливних (рідких) вантажів; позивач оскаржує розрахунок плати як акт індивідуальної дії, що порушує його права.

Встановлюючи характер спірних правовідносин та наявність публічно-правового спору, суддя враховує наступне.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України за № 103 від 11.02.2015 р. затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення), відповідно до якого Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Відповідно до підпункту 15, 27 пункту 5 цього Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Отже, до функцій Укртрансбезпеки віднесено здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, нарахування відповідної плати за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу та вжиття заходів до стягнення цієї плати.

Суд також враховує такі правові позиції касаційного суду:

1) Верховний Суд України у постанові від 10.09.2013 р. в адміністративній справі за № 21-237а13 наголосив, що обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, викладені у акті перевірки, не породжують обов`язкових юридичних наслідків;

2) Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.06.2018 р. у справі за № 820/1203/17 вказала, що:

- Укртрансбезпека виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу;

- за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування;

- спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, у тому числі й на користь держави) носять приватноправовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом справи, віднесеної до адміністративної юрисдикції;

- спір за позовом Укртрансбезпеки до перевізника про стягнення з нього плати за проїзд великовагового транспорту автомобільними дорогами загального користування відповідно до розрахунку в розмірі […] в дохід Державного бюджету України підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язаний з вирішенням питання щодо стягнення коштів;

3) Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.09.2018 р. по справі за № 823/2042/16 вказала, що помилковим є застосування статті 17 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно приписів статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням, наведеним в частині першій статті 4 КАС України:

- адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1);

-суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7);

-індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пунктом 17).

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю порушено його права, свободи чи інтереси. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі

У цій справі позивач оскаржує правильність та правомірність розрахунку плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, котрий по суті є додатком до акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Визначений у розрахунку розмір плати за проїзд дорогами загального користування великоваговим/ великогабаритним транспортним засобом відображає позицію Укратрансбезпеки щодо розміру завданої перевізником шкоди дорогам загального користування.

Водночас цей розрахунок не є рішенням (індивідуальним актом) суб`єкта владних повноважень в розумінні статей 4, 5, 19 КАС України, оскільки не породжує для перевізника прав чи обов`язків в сфері публічно-правових відносин. Як акт, так і довідка та розрахунок, є носіями доказової інформації, що засвідчують позицію Укратрансбезпеки щодо перевищення транспортним засобом, що належить перевізнику, допустимих вагових нормативів при проїзді автомобільними дорогами загального користування. Крім того, надіслане Укртрансбезпекою повідомлення про заборгованість є формою претензії про відшкодування завданих державі збитків. Оскільки отримання розрахунку та претензії не зобов`язує перевізника вчиняти ті чи інші дії, то Укртрансбезпека у випадку спору щодо обґрунтованості нарахування шкоди на виконання своїх функцій може звернутися до суду про стягнення нарахованої неї плати в порядку цивільного/господарського судочинства (залежно від статусу перевізника - фізична особа чи суб`єкт господарювання).

Тому, суддя дійшов висновку, що спір щодо правильності та правомірності визначення розміру збитків (плати за проїзд дорогами загального користування великоваговим транспортом), який виник між ОСОБА_1 таУкртрансбезпекою не є публічно-правовим спором, а є цивільно-правовим спором, котрий повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства шляхом звернення позивача до Шевченківського районного суду м. Києва за місцем знаходження відповідача як юридичної особи або до Херсонського міського суду Херсонської області за місцем знаходження представництва Укртрансбезпека у разі, якщо позивач не здійснює підприємницьку діяльність, або в порядку господарського судочинства шляхом звернення з відповідним позовом до Господарського суду м. Києва за місцем знаходження відповідача у разі, коли позивач є зареєстрованою фізичною особою - підприємцем.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, суддя вважає за необхідне відмовити позивачеві у відкритті провадження у справі, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При поданні позову було сплачено судовий збір на суму 768,40 грн., який у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повинен бути повернутий позивачеві.

Керуючись ст. ст. 3, 19, 20, 170, 241, 243, 246, 248, 293-295, 297 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправним та скасування розрахунку.

Зобов`язати УДКС України у м. Кременчуці (Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області) повернути ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. згідно квитанції за № 0.0..1 від 16 вересня 2019 року.

Оригінал квитанції повернуто ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Другого Апеляційного Адміністративного Суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя: