Справа № 560/1385/19
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1385/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

18 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника відповідача: Остафійчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства "Пакт" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до приватного підприємства "Пакт" про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2019 року позивач Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ПП "Пакт" про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень приватного підприємства "ПАКТ", розташованого за адресою: вул.Червоноткацька, 100 в Деснянському районі м.Києва - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення електроживлення, закриття всіх виходів з накладенням печаток на вхідні двері.

Також позивач просив, покласти на Головне управління ДСНС України у м.Києві обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення та контроль за виконанням судового рішення щодо усунення Відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покласти на Головне управління ДСНС України у м.Києві.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.07.2019 позовні вимоги задоволено частково.

Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень приватного підприємства "ПАКТ", розташованого за адресою: вул. Червоноткацька, 100 в Деснянському районі м.Києва - до повного усунення порушень, зазначених в акті, складеному за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №41 від 01.02.2019. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі та просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, на підставі наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві від 13.12.2018 року № 740, з 29.01.2019 по 01.02.2019 посадовою особою позивача проведено планову перевірку приміщень приватного підприємства "ПАКТ", розташованого за адресою: вулиця Червоноткацька, 100 в Деснянському районі м. Києва, щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

За наслідками перевірки приватного підприємства "ПАКТ" складено акт за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №41 від 01.02.2019, яким встановлені порушення вимог законодавства, а саме:

1. ППБУ, розділ III, глава 2, п.2.3, 2.4 - не забезпечено клас вогнестійкості проходів електричних кабелів та трубопроводів в приміщеннях через протипожежні перешкоди з нормованим класом вогнестійкості;

2. ППБУ, розділ III, глава 2, п. 2.3 - допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів (протипожежні двері) у протипожежних перешкодах складських приміщень відповідно до п. 6.4, таблиця 2,3 ДБН В. 1.1-7:2016;

3. п.1.21, глава 1, розділу IV ППБУ - не проведено перевірку блискавкозахисту будівель та споруд від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008;

4. п.1.6., глава 1, розділу IV ППБУ - з`єднання жил проводів в приміщеннях здійснено не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

5. п.1.18, глава 1, Розділ IV ППБУ - в складах допускається відкрите прокладання електропроводів і кабелів транзитом через пожежонебезпечні зони і ближче 1 м від них;

6. п.2.23, глава 2, Розділ III ППБУ - площа вікон на сходовій клітині передбачена менше ніж 1,2 м; не всі вікна сходових клітин типу СК1 обладнано пристроями для їх відчинення з рівня сходових площадок, відповідно до п. 7.3.26 ДБН В. 1.1-7:2016;

7. п.1.12., глава 1, Розділ IV ППБУ - не надано акти проведення схованих робіт на прокладання електропроводки за підвісними стелями будівель корпусів;

8. п.1.5. розділ IV ППБУ- на електродвигуни, світильники, інші електричні машини, апарати та обладнання, встановлені у пожежонебезпечних зонах, не нанесені знаки, що вказують на їх ступінь захисту;

9. п.22., Розділ II ППБУ - не підвищено межу вогнестійкості несучих металевих конструкцій відповідно до п. 5.3., таблиці 1 ДБН В. 1.1-7:2016;

10. п.1.1., 1.2., глава 1, Розділ V ППБУ - приміщення корпусів обладнано не сертифікованими пожежними сповіщувачами;

11. п.1.20, глава 1, розділ IV, ППБУ - не надані підтверджуючі матеріали щодо проведення заміру опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

12. п.16 розділу II ППБУ - посадові особи не пройшли навчання з питань пожежної безпеки;

13. розділ II, п.8. ППБУ - приміщення не в повній мірі забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 "Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір" (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 "ССБТ. Цвета сигнальньїе и знаки безопасности";

14. ППБУ, розділ III, глава 2, п. 2.5 - дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;

15. ППБУ, розділ III, глава 2, п.2.9 - для всіх будівель і приміщень виробничого, складського призначення не визначені категорії щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В. 1.1- 36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», a також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок» (далі - НПАОП 40.1-1.32-01), у тому числі для зовнішніх виробничих і складських дільниць, які необхідно позначати на вхідних дверях до приміщення, а також у межах зон усередині приміщень та ззовні;

16. ППБУ, розділ III, глава 2, п.2.23 - висоту дверей евакуаційного виходу з (офісного) приміщення на третьому поверсі виконано менше 2 метрів, в порушення вимог п.7.2.7 ДБН В. 1.1-7- 2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги»;

17. ППБУ, розділ III, глава 2, п.2.37 - допускається загромадження матеріалами, обладнанням та влаштоване приміщення в межах сходової клітки (під сходами);

18. ППБУ, розділ V, глава 1, п. 1.1 - відсутнє аварійне освітлення в приміщенні, де встановлено приймально-контрольний прилад АПС в порушення п.5.9 ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

19. ППБУ, розділ VI, глава 9, п.9.1 - ширина проходів та місця штабельного зберігання в складських приміщеннях та складах не позначені обмежувальними лініями, нанесеними на підлозі, які добре видно;

20. пункти 2, 4, 5 статті 57 Кодексу цивільного захисту України - приміщення експлуатуються без оформлення декларацій відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;

21. ст.20, ст. 40 Кодексу цивільного захисту України - не здійснено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки;

22. ст.20 Кодексу цивільного захисту України, Постанова КМУ від 19.08.2002 року № 1200 (зі змінами) - працівники об`єкта не забезпечені засобами індивідуального захисту, органів дихання від зброї масового знищення з розрахунку 1 фільтрувальний протигаз та 1 респіратор на одну особу та додатково два відсотки загальної кількості працюючого персоналу.

Крім того, згідно з матеріалами справи, наказом ПП "Пакт" №06/2/19-к від 04.01.2019 відповідальним за пожежну безпеку та утримання і експлуатацію технічних засобів протипожежного захисту на філіалі ПП "Пакт", яке розташоване за адресою: м.Київ, вул.Червоноткацька, 100 є менеджер з оптової торгівлі ОСОБА_1 .

Повідомлення про проведення планової перевірки надсилалось на відповідну електрону пошту та вручено особисто ОСОБА_1 (а.с.22). Крім того, ОСОБА_1 отримав примірник Акту планової перевірки №41 від 01.02.2019, про що свідчить його ініціали та підпис (а.с.31). Примірник Акту отриманий ОСОБА_1 01.02.2019.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що існуючі у відповідача порушення у сфері пожежної і техногенної безпеки в їх сукупності можуть кваліфікуватись як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей. Враховуючи встановлені обставини справи, суд також погоджується з позицією позивача, що подальша експлуатація приміщень приватного підприємства "Пакт", розташованого за адресою: вул. Червоноткацька, 100 в Деснянському районі м.Києва із порушеннями пожежної та техногенної безпеки створює загрозу життю та здоров`ю людей.

А відтак, заявлені позовні вимоги про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді повного зупинення експлуатації таких приміщень приватного підприємства "Пакт", до повного усунення порушень, зазначених у акті перевірки, підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступні обставини.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.7 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності (ст. 1 Кодекс цивільного захисту України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України, Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Згідно з п.12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як зазначено в ч.1 ст.70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнані таблички із з

Згідно з ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

У разі застосування санкцій за порушення вимог чинного законодавства України, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання.

Колегією суддів встановлено, що на час звернення позивача до суду першої інстанції та прийняття оскарженого рішення відповідачем не були усунуті в повному обсязі порушення, що були встановлені позивачем в акті перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки №213 від 23 серпня 2018 року. Також, на час розгляду справи на стадії апеляційної інстанції, відсутній Акт повторної перевірки, згідно з якого було б встановлено усунення усіх недоліків.

Разом з тим, абз.1 ст.27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Відповідно до ст.70 Кодексу цивільного захисту України зазначені в акті №213 від 23 серпня 2018 року порушення є підставою для звернення позивача до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення об`єктів, а для суду - прийняття відповідного рішення.

Оскільки, вчинені відповідачем порушення передбачені ст.70 Кодексу цивільного захисту України та створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, в тому числі осіб які відвідують даний заклад, працюючого персоналу, інших громадян, колегія суддів приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог.

Враховуючи зазначене, колегія суддів наголошує, що у Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві були усі ґрунтовні підстави для звернення з позовом до суду про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи відповідача.

Крім того, при вирішенні справи представник відповідача хоча й надав суду фотографії з частковим усуненням недоліків зазначених у Акті №41 від 01.02.2019, однак не було надано суду доказів, щодо повного усунення порушень зазначених в наведеному вище акті та відповідність даних фотографій дійсності.

Посилання апелянта на недотримання принципу пропорційності під час застосування такого заходу, як повне зупинення експлуатації об`єкту - є необґрунтованим, оскільки забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 28.02.2019 по справі №810/2400/18.

В частині доводів апелянта щодо безпідставності проведення перевірки, оскільки не дотримано процедуру її проведення, колегія суддів зазначає, що згідно з нормами законодавства, посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Тобто, колегія суддів приходить до висновку, що якщо відповідна особа ( ОСОБА_1 ) допустила інспектора до перевірки, то усі документи були в належному стані.

Крім того, керівництвом ПП "Пакт" визначено особу ОСОБА_1 відповідальною за пожежну безпеку в приміщеннях за адресою АДРЕСА_1 Київ, вул АДРЕСА_2 , 100. Тобто, колегія суддів приходить до висновку, що в цій частині доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Щодо інших посилань апелянта, колегія суддів зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві є спеціальним органом, який здійснює контроль за додержанням суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, колегія суддів зазначає, що належним доказом усунення зафіксованих в акті перевірки порушень є результати повторної перевірки.

Однак, матеріали справи не містять такої заяви та не містять висновку позивача про усунення відповідачем зафіксованих в акті перевірки порушень, а тому колегія суддів вважає, що доводи відповідача про відсутність порушень не підтверджені належними доказами.

Крім того, відповідач у разі усунення недоліків в повному обсязі, виявлених управлінням ДСНС, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливостей звернутись до суду першої інстанції з заявою про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду адміністративної справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 823/589/16 (№ К/9901/30861/18).

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позовних вимог в частині.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу приватного підприємства "Пакт" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 вересня 2019 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Ватаманюк Р.В.