Справа № 240/9823/19
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Житомир справа №240/9823/19

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у розгляді заяви про призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому з 15.04.2019 інвалідності II групи внаслідок захворювання, що пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ та травми, яка пов`язана із виконанням службових обов`язків;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України призначити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням з 15.04.2019 інвалідності II групи внаслідок захворювання, що пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ та травми, яка пов`язана із виконанням службових обов`язків та негайно перерахувати УМВС України в Житомирській області в особі ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області 384200 грн для виплати йому одноразової грошової допомоги;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України подати у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказав, що з 1981 року до 31.10.2003 року проходив службу в органах внутрішніх справ, під час якої отримав травму та захворювання, які відповідно до свідоцтва про хворобу №408/70 від 22.10.2003 пов`язані з виконанням службових обов`язків і проходженням військової служби в органах внутрішніх справ, а тому під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 2 групу інвалідності.

Зазначив, що у встановлений законом строк, звернувся із заявою до Міністерства внутрішніх справ України через ліквідаційну комісію із заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення інвалідності пов`язаної із виконанням службових обов`язків у розмірі, встановленому для інвалідів 2 групи. У відповідь отримав листа ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області №184ж/29/105/05-2019 від 12.07.2017 про повернення матеріалів без прийняття рішення. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

03 вересня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.26-29). Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із їх безпідставністю та необґрунтованістю. Вказав, що під час розгляду матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із встановлення інвалідності було виявлено невідповідність інформації, що зазначена у п.12 копії виписки з акта огляду МСЕК №548349 від 19.04.2019, інформації зазначеній у п.9 цієї виписки та п.12 свідоцтва про хворобу заявника від 22.10.2003 №408/70. Крім того, в порушення п.7 Порядку № 850 позивачем не подано за місцем служби копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції. Разом з тим, посилався на відсутність підстав для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із наявністю обставин, передбачених пунктом 4 Порядку. Наголосив, що за наявності вказаних фактів та зазначених невідповідностей, прийняти рішення за надісланими матеріалами було неможливо.

Представник третьої особи подав до суду пояснення на позовну заяву №279/26-2019 від 02.09.2019 (а.с.42-46). Зі змісту яких вбачається, що правова позиція позивача ґрунтується на нормативно-правових актах, що втратили чинність й на спірні правовідносини не розповсюджуються, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог ч.1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 29.07.1981 до 31.10.2003 проходив службу в органах внутрішніх справ, що підтверджується копією трудової книжки, яка містить в матеріалах справи (а.с.15).

Під час проходження служби в органах внутрішніх справ України отримав травму пов`язану з виконанням службових обов`язків та захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується свідоцтвом про хворобу №408/70 (а.с.17).

19.04.2019 під час первинного огляду органами МСЕК ОСОБА_1 з 15.04.2019 встановлено 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та травми, що пов`язана із виконанням службових обов`язків.

При цьому, датою встановлення страхового випадку є 22.10.2003, що підтверджується копією довідки МСЕК від 19.04.2019 серії ААА №032872 (а.с.35).

У зв`язку із втратою працездатності 20%, 10.09.2004 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» проведено виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 , про що свідчить довідка №0690-06-05/405 від 25.04.2019 (а.с.55).

15.05.2019, у зв`язку із встановленням інвалідності, позивач звернувся до ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області із заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі, встановленому чинним законодавством. До заяви позивачем додано: оригінал довідки МСЕК серії 12 АААА №032872 від 19.04.2019, копію виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії та довідки МСЕК серії 12 ААБ №548349 від 19.04.2019, копію свідоцтва про хворобу №408/70 від 22.10.2003, оригінал довідки ПАТ «НАСК «Оранта»» №0690-06-051405 від 25.04.2019, копія паспорту та ідентифікаційного коду.

У відповідь на вказану заяву, ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області №184ж/29/105/05-2019 повідомила позивача про повернення матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги без прийняття відповідного рішення (а.с.20).

Вважаючи рішення Міністерства внутрішніх справи України щодо відмови у розгляді поданої позивачем заяви щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності протиправним, а підстави необґрунтованими, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що додаються (далі - Порядок №850).

Вказаний Порядок, визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до абз. 2 п.3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі: установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, зокрема у розмірі:200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Відтак, як вже зазначалося, позивачу з 15.04.2019 встановлено 2 групу інвалідності у зв`язку із тим, що захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а травма пов`язана із виконанням службових обов`язків, що підтверджується копією виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією та довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 548349 від 19.04.2019 року (а.с.52).

Відповідно до п.7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). Крім того, до заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції (п.8 Порядку №850).

В свою чергу, МВС в місячний строк, після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів, приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови, що передбачено п.9 Порядку №850.

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності приймається Міністерством внутрішніх справ України на підставі поданого керівником органу внутрішніх справ, у якому проходив службу позивач, в даному випадку - ліквідаційною комісією Управління МВС України в Житомирській області висновку про призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про міліцію» № 565- XII від 20.12.1990 (далі - Закон № 565- XII).

При цьому, слід акцентувати увагу на тому, що Міністерством внутрішніх справ України зобов`язано прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги або мотивовану відмову в призначенні такої виплати.

Аналогічні висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, а саме: від 13.06.2019 у справі №826/6354/18, від 30.01.2018 у справі №822/1579/17 та від 13.02.2018 у справі 808/1866/16.

Однак, матеріалами справи підтверджено, що відповідач, за результатом розгляду документів про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, не прийняв жодного із зазначених вище рішень. При цьому, Міністерство внутрішніх справи України, всупереч пункту 9 Порядку № 850, листом №15/2-2462 від 26.06.2019 повернуло ліквідаційній комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги без прийняття рішення (а.с.31-32).

У зв`язку із наведеним, суд дійшов висновку, що спосіб, у який Міністерство внутрішніх справ України розглянуло заяву та документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, вищевикладеними нормами не передбачений.

Свої дії відповідач мотивував виявленою невідповідністю інформації, що зазначена у п.12 копії виписки з акту огляду МСЕК №548349 від 19.04.2019 та інформації, яка зазначена у п.9 цієї виписки та в п.12 свідоцтва про хворобу заявника №408/70 від 22.10.2003.

Однак, суд критично ставиться до такого твердження, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні докази того, що Міністерство внутрішніх справ України вчиняло заходи щодо перевірки таких фактів. При цьому, відповідач перебираючи на себе повноваження органу, як наглядової та контрольної інстанції над медичною (військово-лікарською) комісією (ВЛК) та Житомирським обласним центром медико-соціальної експертизи (обласної МСЕК №2), безпідставно відхилив їх висновки щодо остаточного визначення ними відповідного діагнозу позивачеві при встановленні 2-ої групи інвалідності.

При цьому, звертає увагу на себе той факт, що вказані комісії не зробили суперечливі між собою висновки. Висновки комісій ВЛК і обласної МСЕК №2 були наступними: "Травма, так пов`язана з виконанням службових обов`язків. Захворювання, так пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ". Таким чином, доводи відповідача не підтверджені.

Крім того, відповідач у листі №15/2-2462 від 26.06.2019 посилався на відсутність підстав для виплати одноразової грошової допомоги наявністю обставин, передбачених пунктом 4 Порядку №850.

Згідно з вказаною нормою, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

При цьому, Законом України «Про міліцію» не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу двохрічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Виключні підстави для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності визначені п.14 Порядку №850.

Зокрема, призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Отже, в контексті наведеного, суд відмічає, що підстави про які зазначає відповідач, що слугували поверненню документів без прийняття відповідного рішення, вказана норма не містить.

Крім того, слід вказати, що для визначення групи інвалідності та відсотка втрати працездатності 19.04.2019 було проведено первинний огляд позивача, а не повторний, як зазначає позивач, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №548349 та довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с.52)

Аналогічні правові позиції викладені в постанові Верховного Суду від 13.06.2019 у справі №826/6354/18, від 13.02.2018 у справі № 808/1866/16, 19.09.2018 у справі №530/1280/17.

Таким чином, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію».

З урахуванням наведеного та з огляду на встановлені у суді обставини щодо неприйняття Міністерством внутрішніх справ України рішення у передбачений Законом спосіб, суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача від порушень з боку суб`єктів владних повноважень та керуючись ч.2 ст. 9 КАС України, необхідно вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням з 15.04.2019 інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, що пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ та травми, що пов`язана із виконанням службових обов`язків та зобов`язати відповідача розглянути такі документи в передбаченому законодавством України порядку.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України подати до суду в місячний термін з дня набрання рішенням суду законної сили звіт про його виконання, слід вказати наступне.

Частиною 1 ст.382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, підстави зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення відсутні.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір не підлягає стягненню з відповідача, у відповідності до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м.Київ,01601, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням з 15.04.2019 інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, що пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ та травми, що пов`язана із виконанням службових обов`язків.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України () розглянути документи про призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.09.2019.

Суддя С.В. Черноліхов