Справа № 679/176/19
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 679/176/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

19 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Славутського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області про визнання нечинною постанови в частині встановленого розміру щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Славутського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області про визнання нечинною постанови в частині встановленого розміру щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 07.12.2005 Хмельницькою міжрайонною травматолого-офтальмологічною медико-соціальною комісією на підставі акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 19.04.2005 та акту розслідування нещасного випадку, що стався 29 жовтня 1985 року від 19.04.2005, встановлено 35% втрати професійної працездатності довічно.

31.01.2006 ОСОБА_1 звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Славутському районі із заявою про призначення страхових виплат у зв`язку з нещасним випадком, що стався на виробництві 29.10.1985. До заяви ОСОБА_1 особисто долучив документи необхідні для призначення страхових виплат, а саме: акт про нещасний випадок форми Н-1, акт розслідування форми Н-5, висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності, довідку про середню заробітну плату (дохід), копію трудової книжки, довідку про розмір пенсії. Крім того, одночасно позивачем подано заяву від 31.01.2006, із проханням обчислити йому середню заробітну плату для розрахунку страхових виплат відповідно до п.2 "Положення про обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 14.09.2004 № 66.

07.02.2006 постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Славутському районі за №181 призначено щомісячну грошову допомогу довічно в розмірі 196,75 грн.

29 жовтня 2015 року позивач звернувся до ВВД ФССНВ у Славутському районі з проханням провести перерахунок щомісячної страхової виплати у відповідності до законодавства України та нормативних документів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

12 листопада 2015 року листом №39 відповідачем відмовлено, оскільки призначення щомісячних страхових виплат здійснено на підставі заяви та документів наданих позивачем.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності та необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" 23 вересня 1999 №1105-XIV.

Відповідно до підпункту "б" пункту 1 частини першої статті 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого.

Частиною першою статті 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Відповідно до частини десятої статті 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266 "Про обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 №193 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням (далі - Порядок №1266).

Порядок №1266 визначає правила обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - страхові виплати) у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації чи фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників.

Пунктами 3-4 Порядку №1266 передбачено, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат та оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця (в редакції, що діяла станом на 31.01.2006), є період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески. Розрахунковим періодом для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб були останні 6 календарних місяців (з 1 до 1-го числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок.

Відповідно до пунктів 7, 9 Порядку №1266 середня заробітна плата застрахованої особи обчислюється виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. До середньої заробітної плати (доходу) включається заробітна плата (дохід) у межах максимальної величини (граничної суми) заробітної плати (доходу) та оподатковуваного доходу (прибутку), з яких сплачуються страхові внески до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За змістом статті 1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (в редакції, чинній станом на 31.01.2006), для цілей цього Закону під терміном "заробітна плата" розуміються також інші заохочувальні та компенсаційні виплати або інші виплати та винагороди, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Згідно норм п.12 Порядку №1266, якщо на дату звернення за страховою виплатою особа, яка має у зв`язку з ушкодженням здоров`я право на отримання страхових виплат, вже не працює на виробництві, з яким пов`язана втрата працездатності, середня заробітна плата обчислюється виходячи з середньої заробітної плати відповідного працівника (на дату подання потерпілим документів медико-соціальній експертній комісії для встановлення йому ступеня втрати професійної працездатності) за тією професію (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), де працювала зазначена особа до моменту ушкодження здоров`я. У цьому разі за бажанням потерпілого середня заробітна плата для розрахунку страхових виплат може обчислюватися відповідно до положення, затвердженого правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків за погодженням з Мінпраці.

Пунктом 14 Порядку №1266 визначено, що середньоденна заробітна плата (дохід) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати (оподатковуваного доходу), з якої сплачувалися страхові внески: на кількість відпрацьованих робочих днів у розрахунковому періоді - за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім розрахунку страхових виплат добровільно застрахованим особам) та для оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця; на кількість календарних днів за розрахунковий період (без урахування святкових і неробочих днів, установлених законодавством) - за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, для осіб, робочий час яких у зв`язку з особливостями умов праці не піддається точному обліку, для осіб, які робочий час розподіляють на свій розсуд (робота вдома, страховий агент тощо), та для добровільно застрахованих осіб за усіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Довідка про середню заробітну плату видається роботодавцем за вимогою застрахованої особи або робочих органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на підставі платіжних відомостей та інших документів про нараховану заробітну плату. (пункт 22 Порядку №1266).

Відповідно до пункту 25 Порядку №1266 довідка про середню заробітну плату, з якої сплачено страхові внески, для розрахунку страхових виплат складається за формою згідно з додатком 2.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що станом на дату подання позивачем заяви про призначення страхових виплат законодавством чітко встановлено форму довідки про середню заробітну плату, яка має братись до уваги при обчисленні страхових виплат.

Так, згідно ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів. Фонд соціального страхування від нещасних випадків може затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що до заяви від 31.01.2006 ОСОБА_1 особисто долучив документи необхідні для призначення страхових виплат серед яких була довідка про середню заробітну плату (дохід) від 08.12.2005 №327 згідно з Додатком 2, яка відповідає пункту 25 Порядку №1266.

На підставі цих документів відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Славутському районі здійснено обчислення середньої заробітної плати на виконання вимог п. 12 Порядку № 1266.

Тому, середня заробітна плата для розрахунку страхових виплат ОСОБА_1 була розрахована виходячи із його фактичного заробітку за останні два місяці перед настанням нещасного випадку на підставі довідки №327 від 08.12.2005 виданої фінансовим управлінням Славутської райдержадміністрації, яку ОСОБА_1 надав особисто до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Славутському районі.

Суд також звертає увагу на той факт, що достовірність відомостей наведених у довідці про середню заробітну плату ОСОБА_1 перевірена спеціалістом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Славутському району, про що складено відповідний акт, який міститься в матеріалах справи.

Колегією суддів також враховано, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався 29.10.1985, тому для розрахунку взято період серпень, вересень 1985 року, так як, згідно трудової книжки, він прийнятий на роботу 01.08.1985. За даними довідки фактичний місячний заробіток ОСОБА_1 у 1985 році за серпень, вересень становив по 160 карбованців за місяць. Дана середньомісячна заробітна плата обчислена в розрахунковому періоді відповідно до пунктів 3-6 "Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266, відкоригована відповідно до зростання середньомісячної заробітної плати найманих працівників зайнятих в економіці України за календарний рік, що передує року, з якого призначається страхова виплата.

Таким чином, відкоригована середньомісячна заробітна плата для розрахунку страхових виплат становила 562,15 грн, відсоток втрати працездатності (за довідкою МСЕК) 35 відсотків (%). Розрахунок щомісячної страхової виплати 562,15*35 відсотків (%) = 196,75 грн. Постановою №181 від 07.02.2006 року ОСОБА_1 призначена страхова виплата у розмірі 196,75 грн. щомісячно. Крім того, ОСОБА_1 середня заробітна плата для розрахунку страхових виплат осучаснена відповідно коефіцієнтів, які вказані "Положенням про обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 14.09.2004 року №66.

Судова колегія вважає необґрунтованими посилання апелянта про те, що відомості фінансового управління Славутської районної державної адміністрації не відповідають вимогам Закону № 1105-XIV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки відповідно до розпорядження голови Славутської районної ради Хмельницької області від 09.08.1995, у зв`язку з утворенням районної державної адміністрації ліквідовано виконавчий комітет Славутської районної ради та його структурні підрозділи. Правонаступником виконавчого комітету Славутського райвиконкому, структурною одиницею якого був фінансовий відділ є Славутська районна державна адміністрація. Отже, довідка № 327 видана фінансовим управлінням Славутської районної державної адміністрації є підставою для визначення фактичного місячного заробітку ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що у відповідача відсутні правові підстави для перерахунку щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 .

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 вересня 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.