Справа № 826/6738/18
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 вересня 2019 року № 826/6738/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
до третя особа:Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Євробанк» Ларченко Ірини Миколаївни Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач / ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Євробанк» Ларченко Ірини Миколаївни, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Євробанк» про визнання нікчемним договору №ДВ-28593/UAH банківського вкладу (депозиту) з правилами «Вклад на вимогу «Вільний Доступ» від 15 червня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та Пат КБ «Євробанк», оформленого наказом №237-ОД від 12.12.2016;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Євробанк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ КБ «Євробанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №ДВ-28593/UAH банківського вкладу (депозиту) з правилами «Вклад на вимогу «Вільний Доступ» від 15 червня 2016 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.05.2018 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно яких, на думку позивача, останньому має бути виплачена гарантована сума відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зазначає, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства, позивача не включено до переліку вкладників ПАТ КБ «Євробанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу, що порушує майнові права позивача.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначає про правомірність дій щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на виплату гарантованої суми відшкодування коштів за договором банківського вкладу, оскільки договір банківського вкладу (депозиту) був укладений 15.06.2016, - у період, коли діяли обмеження щодо недопущення проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, встановлених абз.13 ч.2 рішення правління НБУ від 15.06.2016 №70-рш/БТ "Про віднесення ПАТ КБ "Євробанк" до категорії проблемних". Правочин є нікчемним відповідно до пунктів 7, 9 ч.3 ст.38 Закону Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Третьою особою пояснень/відзиву по суті спору не подано.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Між ПАТ КБ «Євробанк» та ОСОБА_1 15 червня 2016 року укладений договір №ДВ-28593/UAH банківського вкладу (депозиту) з правилами «Вклад на вимогу «Вільний Доступ».

З огляду на умови договору, позивачем внесено грошові кошти в сумі 10,00 грн. згідно квитанції від 15.06.2016 №239949 з призначенням платежу: «надходження коштів на депозит №ДВ-28593/UAH від 15.06.2016р.» та грошові кошти в сумі 176300 грн. згідно квитанції від 15.06.2016 №240053 з призначенням платежу: «надходження коштів на депозит №ДВ-28593/UAH від 15.06.2016р.».

Водночас, рішенням Правління Національного банку України від 15.06.2016 р. №70-рш/БТ ПАТ КБ "Євробанк" віднесено до категорії проблемних.

Рішенням Правління Національного банку України від 17.06.2016 р. №73-рш ПАТ КБ "Євробанк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі зазначеного рішення, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17.06.2016 №1041 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Євробанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", відповідно до якого, розпочато процедуру виведення ПАТ КБ "Євробанк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 17.06.2016 р. по 16.07.2016 р. включно та призначено Уповноважену особу Фонду - ОСОБА_3

17.06.2016 Уповноваженою особою Фонду ОСОБА_3 видано наказ №1 "Про виконання обов`язків Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Євробанк".

В подальшому, 21.06.2016 р. Уповноваженою особою Фонду ОСОБА_3 видано наказ №26 "Про організаційні заходи щодо перевірки договорів", відповідно до якого, вирішено здійснити перевірку договорів, укладених ПАТ КБ "Євробанк" за період з 17.06.2014 р. по 17.06.2016 р., на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону, утворивши для цього відповідну комісію, а комісії здійснити таку перевірку до 07.07.2016 та надати відповідні пропозиції Уповноваженій особі Фонду.

Також 21.06.2016 Уповноваженою особою Фонду ОСОБА_3 видано наказ №27 "Про перевірку вкладів фізичних осіб", відповідно до якого вирішено, зокрема, здійснити перевірку документів, пов`язаних з укладанням банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в тому числі карткових) з вкладниками, а також обставин зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб для визначення підстав можливого обмеження Уповноваженою особою Фонду здійснення банком на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплати коштів вкладникам, для чого утворено відповідну комісію, а комісії здійснити таку перевірку у строк до 07.07.2016 р. включно та у строк до 08.07.2016 р. включно скласти та подати на розгляд Уповноваженій особі Фонду відповідні пропозиції.

Разом з тим, рішенням виконавчої дирекції Фонду від 07.07.2016 р. №1183 продовжено строк тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Євробанк" з 17.07.2016 по 16.08.2016 включно і повноваження Уповноваженої особи Фонду ОСОБА_3

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 16.08.2016 №215-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ "Євробанк", виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16.08.2016 р. №1523 "Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" та делегування повноважень ліквідатора банку", відповідно до якого, розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" з 17.08.2016 р. до 16.08.2018 р. включно, призначено Уповноважену особу Фонду ОСОБА_3 та делеговано йому всі повноваження ліквідатора ПАТ КБ "Євробанк" з 17.08.2016 до 16.08.2018 включно.

Наказом Фонду від 16.08.2016 №330 запроваджено процедуру ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" строком на два роки з 17.08.2016 до 16.08.2018 включно та призначено Уповноважену особу Фонду ОСОБА_3 та делеговано йому всі повноваження ліквідатора ПАТ КБ "Євробанк".

Згідно з актом перевірки від 12.12.2016 р. №22 комісії з перевірки правочинів (інших договорів), укладених ПАТ КБ "Євробанк", призначеної наказом від 21.06.2016 р. №26, затверджено результатами перевірки, якою виявлено, що відповідні правочини, у тому числі правочин, який мав місце між Банком та позивачем, мають ознаки нікчемності згідно з п.п.7, 9 ст. 38 Закону (додаток №1 до акту).

12.12.2016 Уповноваженою особою Фонду ОСОБА_3 був виданий наказ №237-ОД "Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями", відповідно до якого визнано нікчемними операції з розміщення коштів на карткових/поточних рахунках фізичними особами, перелік яких зазначено у Додатку №1 та Додатку №2 до цього наказу. У перелік, наведений в Додатку №1, включено надходження коштів на депозит №ДВ-28593/UAH від 15.06.2016 від позивача у сумі 176 300,00 грн.

При цьому, рішенням виконавчої дирекції Фонду від 31.05.2017 №2113 та наказом Фонду від 31.05.2017 №268 відсторонено від виконання обов`язків Уповноважену особу Фонду ОСОБА_3 та з 06.06.2017 призначено Уповноваженою особою Фонду Ларченко І.М. та делеговано їй всі повноваження ліквідатора ПАТ КБ "Євробанк".

Отже, не отримавши гарантованого відшкодування грошових коштів в розмірі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" № 4452-VI від 23.02.2012 (далі - Закон).

Так, ч. 1 ст. 3 Закону встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду (ч. 1 ст. 11 Закону).

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені у ст. 12 Закону. Зокрема, відповідно до п.п. 2, 4 ч. 3 цієї статті, виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Відповідно до ст. 26 Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону).

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом (ч. 1 ст. 26 Закону).

Згідно ст. 27 Закону, уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

- перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак (п.п. 1, 5 ч.2).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 28 Закону, Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника).

Аналогічні норми містяться у Положенні про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженому рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 р. №14 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 7 вересня 2012 р. за № 1548/21860 (далі - Положення №14).

Як вбачається з матеріалів справи, Уповноваженою особою Фонду, на час подання позивачем позову до суду, останнього не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ КБ "Євробанк" за рахунок Фонду, оскільки операції з розміщення коштів на відповідному рахунку визнано нікчемними відповідно до ч.3 ст.38 Закону.

Повноваження уповноваженої особи Фонду визначені у ст. 37 Закону.

Так, Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право:

- вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

- повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів (п.п.1, 4 ч.2).

Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

Частиною 2 ст. 38 Закону визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті

Порядком виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду у разі їх виявлення, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду 26.05.2016 р. №826 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.06.2016 р. за №863/28993 (далі - Порядок) передбачено наступне.

Відповідно до пунктів 5, 6, 7 розділу ІІ, перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності забезпечується Уповноваженою особою Фонду в межах повноважень, делегованих їй Фондом відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Обов`язково підлягають перевірці правочини (договори), вчинені (укладені) після прийняття постанови Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних та/або запровадження обмежень, які відповідають одному з, зокрема, таких критеріїв:

- вчинені (укладені) в порушення обмежень, встановлених Національним банком України.

За наслідками проведення перевірки Комісією складаються та подаються на розгляд Уповноваженій особі Фонду пропозиції та висновки, які оформлюються відповідним актом(ами) перевірки.

Згідно з п.1 розділу ІІІ, правочини (договори) є нікчемними у разі наявності підстав, визначених частиною третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та/або іншими законами, що підтверджується відповідними доказами.

Так, п.п. 7 та 9 ч. 3 ст. 38 Закону встановлено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Таким чином, операції з надходження коштів на депозит позивача за договором №ДВ-28597/UAH від 15.06.2016 (включено в Додаток №1) оскаржуваним наказом Уповноваженої особи Фонду №237-ОД від 12.12.2016 визнано нікчемними на підставі п.п.7, 9 ст. 38 Закону.

Як вбачається із змісту заперечень відповідача, рішення про визнання правочину (трансакції) позивача нікчемним обґрунтовано посиланням на постанову Правління Національного банку України від 15.06.2016 р. №70-рш/БТ, якою ПАТ КБ "Євробанк" віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів та запроваджено з дня прийняття постанови відповідні обмеження, зокрема: щодо проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Разом з тим, відповідно до ст. 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність", рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 61 Закону України "Про банки і банківську діяльність", банки зобов`язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом: 1) обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; 2) організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; 3) застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; 4) застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом.

Службовці банку при вступі на посаду підписують зобов`язання щодо збереження банківської таємниці. Керівники та службовці банків зобов`язані не розголошувати та не використовувати з вигодою для себе чи для третіх осіб конфіденційну інформацію, яка стала відома їм при виконанні своїх службових обов`язків.

З огляду на вищенаведені норми, рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних є банківською таємницею, банк має вживати всіх передбачених заходів для її збереження, а коло осіб, яким можливе надання такої інформації, обмежене, і клієнти банку не входять до кола таких осіб.

Отже, позивачу, як клієнту банку, на момент перерахування коштів за договором банківського вкладу (депозиту) №ДВ-28593/UAH від 15.06.2016 положення постанови Правління Національного банку України від 15.06.2016 року №70-рш/БТ, якою ПАТ КБ "Євробанк" віднесено до категорії проблемних, не могли бути відомі.

У той же час, згідно ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України, (далі - ЦК України), за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до п. 2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 р. №174, банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівник а банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Суд зауважує, що відповідачами факт перерахування коштів на рахунок позивача не заперечувався. Внесення коштів на рахунок позивача станом на 15.06.2016 р. не було заборонено жодними нормативними документами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено наявності підстав, передбачених п.п. 7 та 9 ч. 3 ст. 38 Закону, для визнання нікчемними правочину та операцій із зарахування коштів на рахунок позивача.

Разом з тим, суд зазначає, що під час розгляду справи Уповноваженою особою не надано доказів, які б свідчили, що вчинені позивачем правочини є такими, що порушують публічний порядок чи спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Не надано також і обвинувального вироку суду, в якому було б встановлено вину позивача або посадових осіб ПАТ КБ «Євробанк» з приводу укладення договорів банківського вкладу.

Відповідно до частини першої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно із частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина третя цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Крім того, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Проте, Уповноваженою особою Фонду не наведено та не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Водночас, суд враховує правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 №826/1476/15.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то ст. 38 Закону № 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Окрім того, за правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у цій же постанові, при виявленні нікчемних правочинів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду - особою, що здійснює повноваження органу управління банку, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС, оскільки не створює жодних обов`язків для Позивача та безпосередньо не порушує прав Позивача.

З огляду на вказане, позовна вимога щодо скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Євробанк» про визнання нікчемним договору №ДВ-28593/UAH банківського вкладу (депозиту) з правилами «Вклад на вимогу «Вільний Доступ» від 15 червня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та Пат КБ «Євробанк», оформленого наказом №237-ОД від 12.12.2016 задоволенню не підлягає, оскільки таке рішення, в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України не є актом індивідуальної дії та не створює обов`язків, не порушує права позивача.

Таким чином, Уповноваженою особою Фонду не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ КБ «Євробанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що суперечить приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму N 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення", вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на необґрунтованість доводів правомірності не включення позивача до переліку вкладників , які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та для повного забезпечення захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати таку бездіяльність відповідача протиправною.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Євробанк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо позивача.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов ОСОБА_1 задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку рахунків вкладників для виплати гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" Ларченко Ірину Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ КБ "Євробанк" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Присудити на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста дев`ять гривень 60 КОП.) за рахунок Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк".

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян