Справа № 240/8009/19
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року м. Житомир справа № 240/8009/19

категорія 111030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом приватного нотаріуса Баранівського районного нотаріального округу ОСОБА_1 до Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся приватний нотаріус Баранівського районного нотаріального округу ОСОБА_1 та просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 03.04.2019 № .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відносно нього було проведено камеральну перевірку по питанню своєчасності розрахунків з бюджетом з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування за 2016 рік та складено акт № -13-31 від 25.02.2019, згідно якого встановлено затримку в розрахунках з бюджетом по сплаті податкового зобов`язання ПДФО в сумі 48486,45 грн на 294 днів. На підставі акту Головним управлінням ДФС у Житомирській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.04.2019 № , яким нараховано штраф в сумі 9697,29 грн. Вважає таке рішення протиправним, оскільки кошти в сумі 48486,45 грн хоч і були ним помилково сплачені на інший рахунок (на рахунок по податку з доходів найманих працівників замість ПДФО), проте фактично зараховані до державного бюджету України.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 14.06.2019 відкрито загальне позовне провадження та, 25.07.2019 ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, суд перейшов у письмове провадження.

24.07.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління ДФС у Житомирській області, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що позивачем не було своєчасно сплачено податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в сумі 48486,45 грн, а тому податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 03.04.2019 № є правомірним.

У відповіді на відзив від 26.07.2019 позивач додатково зазначив, що 21.05.2018 кошти в сумі 48517 грн були перекинуті податковим органом на правильний рахунок, який відповідає зарахуванню ПДФО. Помилковий перерахунок коштів на інший рахунок не може свідчити про несплату узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету, оскільки не містить ознак бездіяльності, яка є необхідною для застосування штрафних санкцій. Послався на практику застосування вказаного висновку у постановах Верховного Суду в справах № 813/2487/17, № 816/1254/17 та інших.

В судовому засіданні 25.07.2019 сторони підтримали свої позиції, викладені у позові, відзиві на позов та відповіді на відзив, відповідно.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 є приватним нотаріусом та з 2015 року перебуває на податковому обліку в Новоград-Волинському управлінні ГУ ДФС у Житомирській області.

25.02.2019 Головним управлінням ДФС у Житомирській області проведено камеральну перевірку своєчасності розрахунків позивачем з бюджетом з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування та складено акт № 1051/06-30-54-13-31.

Актом перевірки встановлено затримку в розрахунках з бюджетом по сплаті узгодженого грошового зобов`язання з ПДФО згідно податкової декларації № від 19.04.2017 в сумі 48486,45 грн на 294 дня. Граничний термін сплати - 01.08.2017, фактично податок сплачено 21.05.2018.

На підставі вказаного акта перевірки та п.57.3 ст.57, п.179.7 ст.179, ст.126 Податкового кодексу України, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.04.2019 № , яким позивача зобов`язано сплатити штраф в сумі 9697,29грн за платежем податок на доходи фізичних осіб.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс, ПКУ (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин)).

Згідно п.76.2 ст.76 ПКУ, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Пунктом 78.4 ст.78 ПКУ передбачено, що фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають податкову декларацію за результатами звітного року у строки, передбачені для платників податку на доходи фізичних осіб.

У відповідності до п.179.1 та п.179.7 ст.179 ПКУ, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із листа № 193/2018/02-17 від 16.05.2018, ОСОБА_1 станом на 15.05.2018 виявлено недоїмку по сплаті ПДФО в сумі 48486,43 грн у зв`язку із помилковим зарахуванням коштів в сумі 48517грн, сплачених як податок на доходи фізичних осіб на рахунок 00713 УДКСУ у Баранівському районі згідно платіжних доручень № 32 від 25.04.2017 та № 86 від 17.07.2017. Враховуючи наведене, просив перекинути суму податку на доходи фізичних осіб (за результатами річного декларування) в розмірі 48517 грн на правильний рахунок 0713.

Копією витягу із інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 підтверджується, що станом на 21.05.2018 за позивачем рахувалась недоїмка по ПДФО за результатами річного декларування в сумі 48486,40 грн згідно поданої ним декларації № , яка була погашена шляхом перерахування податковим органом коштів, раніше сплачених позивачем згідно платіжних доручень № 32 від 25.04.2017 та № 86 від 17.07.2017, з одного бюджетного рахунку (податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати) на інший.

Також підтверджується зарахування до державного бюджету: код класифікації бюджету 11010100, податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, -податку в сумі 48517 грн згідно платіжних доручень № 32 від 25.04.2017 та № 86 від 17.07.2017.

З вказаного видно, що позивачем було помилково перераховано 48517 грн на рахунок, який акумулює податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати замість рахунку за кодом класифікації бюджету - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування

За правилом пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

Таким чином, за несплату платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій.

Водночас, відповідно до статті 109 Податкового Кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Разом з тим, нормами Бюджетного кодексу України, а саме, частиною першою статті 43 та частиною п`ятою 5 статті 45, передбачено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений вказаною нормою Податкового кодексу України строк, а відтак і для застосування на підставі пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України штрафних (фінансових) санкцій.

Таке правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 11 квітня 2019 року в справі №822/3323/17, в постанові від 14 травня 2019 року в справі №813/2747/16.

Отже, допущена позивачем помилка не свідчить про несплату необхідної суми ПДФО у визначений законодавством строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки кошти у будь-якому разі підлягали перерахуванню на єдиний казначейський рахунок. До того ж, згодом така помилка була виявлена платником, який вжив відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю.

Відтак, сплата ОСОБА_1 узгодженого податкового зобов`язання у встановлений законодавством строк, проте з помилковим зазначенням коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні, не вважається пропуском строку сплати податку, у зв`язку з чим нарахування грошового зобов`язання згідно спірного податкового повідомлення-рішення від 03.04.2019 № є протиправним.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не доведено, а позивачем спростовано правомірність податкового повідомлення-рішення від 03.04.2019 № , з огляду на що позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області.

Керуючись статтями 77, 139, 241, 243-246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Житомирській області (вул.Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир,10003, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 03.04.2019 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова