Справа № 640/19901/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 вересня 2019 року № 640/19901/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни, Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Голосіївського територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 ((далі - позивач та/або ОСОБА_1 ) з позовом до Приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Міністерства юстиції України Каращук Катерини Леонідівни (далі - відповідач-1 та/або приватний виконавець), Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Голосіївського територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач-2) та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Міністерства юстиції України Каращук Катерини Леонідівни ВП №56918544 від 07.11.2018 року про стягнення з боржника основної винагороди;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Міністерства юстиції України Каращук Катерини Леонідівни ВП №56918544 від 07.11.2018 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Голосіївського територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжеліки Сергіївни про відкриття виконавчого провадження №57686342 про стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук Катерини Леонідівни основної винагороди виконавця у розмірі 171 352,602 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Голосіївського територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжеліки Сергіївни про відкриття виконавчого провадження №57686490 про стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук Катерини Леонідівни витрат на проведення виконавчих дій у сумі 6510,26 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем-1 фактично виконавчий лист №2-1526/11 від 27.02.2012 року виконаний не був, а на момент відкриття ним виконавчого провадження вже існувала постанова №33982425 державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вереса В.В. про стягнення виконавчого збору у розмірі 171352,60 грн. від 01.08.2018 року.

В свою чергу, наявність двох постанов про стягнення виконавчого збору із ОСОБА_2 створює ситуацію подвійного стягнення суми виконавчого збору за виконання одного і того ж виконавчого документу - виконавчого листа №2-1526/11 від 27.07.2012 року, що на думку позивача, є неприпустимим.

Також, ОСОБА_1 стверджує, що стягнення сум за виконавчим провадженням не відбулося, а відтак відсутні підстави для стягнення виконавчих витрат та основної винагороди приватного виконавця.

Як наслідок, з огляду на протиправність постанов прийнятих приватним виконавцем, постанови державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Голосіївського територіального управління юстиції у місті Києві Відвійчик Анжеліки Сергіївни, на думку позивача, є такими, що підлягають скасуванню.

Відповідачем-1 подано відзив на позовну заяву до якого долучено копію матеріалів виконавчого провадження ВП №56918544.

Представником відповідача- 2 відзиву на позовну заяву не подано, відношення до позову не висловлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 12.09.2011 року у справі №2-1526/11 позов Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк регіонального розвитку», заборгованість за кредитним договором в сумі 244696,02 дол. США, що по курсу НБУ складає 1950887,96 грн. (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят тисяч вісімсот вісімдесят сім гривень 96 коп.), судового збору в розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом в розмірі 120 грн., всього 1952707,96 грн. (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят дві тисячі сімсот сім гривень 96 коп.).

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 06.06.2012 року у справі №2-1526/11 зазначене вище рішення змінено, зменшено суму заборгованості.

Надалі, Голосіївським судом міста Києва видано виконавчий лист від 27.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Банк регіонального розвитку" в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 214696,02 доларів США по курсу НБУ складає 1711706 грн., судового збору в розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом в розмірі 120 грн., всього 1713526 грн.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження ВП №56918544, 27.08.2012 року Голосіївським районним управлінням юстиції було відкрито виконавче провадження ВП №33982425 про стягнення з позивача на користь Акціонерного товариства «Банк регіонального розвитку» 1713526,00 грн. заборгованості.

01.08.2018 року Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Голосіївського територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Також судом встановлено, що державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Голосіївського територіального управління юстиції у місті Києві Вересом Василем Володимировичем винесено 01.08.2018 року ВП №33982425 постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 171352,60 грн., яка винесена в ході виконання виконавчого листа лист від 27.07.2012 року №2-1526/11, виданого Голосіївським районним судом міста Києва.

03.08.2018 року ТОВ «Юридична компанія «МТД груп» подано заяву вх. 94 до приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Міністерства юстиції України Каращук Катерини Леонідівни про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва від 27.02.2012 року №2-1526/11.

Постановою приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.08.2018 року ВП №56918544 про примусове виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва від 27.02.2012 року №2-1526/11.

Також відповідачем-1 винесено постанову про арешт майна боржника від 03.08.2018 року ВП №56918544 та складено розрахунок основної винагороди приватного виконавця від 03.08.2018 року №56918544.

15.08.2018 року приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження №56918544 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

21.08.2018 року відповідачем-1 винесено постанову про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП №56918544.

13.09.2018 року приватним виконавцем передано нерухоме майно боржника (як предмет іпотеки) на електронні торги Державному підприємству «СЕТАМ» Міністерства юстиції України (вх. 14107-12-18 від 14.09.2018 року).

Згідно протоколу №364831 від 25.10.2018 року електронні торги не відбулися.

25.10.2018 року стягувачем (ТОВ «Юридична компанія «МТД груп») подано приватному виконавцю заяву (вх. 290) в рамках виконавчого провадження ВП №56918544 про залишення за собою нереалізованого майна боржника ( ОСОБА_1 ).

02.11.2018 року від ОСОБА_1 до відповідача-1 надійшла заява (вх. 610) про відсутність заперечень відносно залишення за ТОВ «Юридична компанія «МТД груп» в рахунок повного погашення заборгованості за кредитним договором №27/10-8411 від 27.06.2007 року належного йому майна на праві власності, а саме: земельної ділянки, загальною площею 0,1000 (нуль цілих одна десята) гектара, розташована в АДРЕСА_1 з кадастровим номером :79:249: 0050 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 29,9 кв.м., житловою площею 19.8 кв.м., які перебувають у ТОВ «Юридична компанія «МТД груп» у іпотеці.

В подальшому, приватним виконавцем складено акт про реалізацію предмета іпотеки від 02.11.2018 року в рамках виконавчого провадження ВП №56918544, що надісланий супровідним листом від 02.11.2018 року №513/56918544 сторонам виконавчого провадження та Державному підприємству Міністерства юстиції України «СЕТАМ».

Поряд з цим, 02.11.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з майна в рамках виконавчого провадження ВП №59918544.

Надалі, на підставі заяви стягувача (ТОВ «Юридична компанія «МТД груп») від 06.11.2018 року вх. 323 ВП №56918544 про повернення виконавчого листа стягувачу, відповідачем-1 винесено постанову від 07.11.2018 року ВАП №56918544 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім цього, приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 07.11.2018 року ВП №56918544, якою постановлено стягнути з позивача основну винагороду приватного виконавця у сумі 171352,00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №1) та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП №56918544 від 07.11.2018 року, якою постановлено стягнути з ОСОБА_1 витрати на проведення виконавчих дій у сумі 6510,26 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №2).

В свою чергу на підставі заяви приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 07.11.2018 року №б/н (вх. від 09.11.2018 року), державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Голосіївського територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжелікою Сергіївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.11.2018 року ВП №57686342 з примусового виконання постанови №56918544 від 07.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця у розмірі 171352,60 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №3).

Також, на підставі заяви приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 07.11.2018 року №б/н (вх. Від 09.11.2018 року) державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Голосіївського територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжелікою Сергіївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.11.2018 року ВП №57686490 з примусового виконання постанови №56918544 від 07.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у сумі 6510,26 грн. (далі - спірне та/або оскаржуване рішення №4).

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, що діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - Закон №1404-VII).

Частиною 1 статті 2 Закону №1404-VII встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Приписами частини 1 статті 5 Закону №1404-VII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

В свою чергу, основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 року № 1403-VIII (далі - Закон №1403-VIII).

Згідно частини 1 статті 1 Закону №1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до статей 40, 42 Закону №1404-VII передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема частиною 3 статті 40 Закону унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно частин 1, 3 статті 42 Закону №1404-VII кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

При цьому, на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (ч. 4 ст. 42 Закону №1404-VII).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Закону №1404-VII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Між тим, частиною 1 статті 31 Закону №1403-VII встановлено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Згідно частини 3 статті 31 Закону №1403-VII основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, частинами 4, 5, 6, 7 статті 31 Закону №1403-VII передбачено, що основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом.

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець протягом трьох днів з дня відкриття виконавчого провадження здійснює розрахунок основної винагороди, ознайомлює з ним сторони виконавчого провадження, роз`яснює їм порядок сплати та стягнення основної винагороди приватного виконавця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 року №643 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розмірі і розмір основної винагороди приватного виконавця», відповідно до пункту 19 якого приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом (далі - Порядок №643).

Згідно частини 3 статті 45 Закону №1404-VII основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Аналізуючи приписи Закону №1404-VII, Закону №1403-VII, Порядку №643 суд приходить до висновку, що підставою для стягнення виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем/приватним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої, повернутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

В той же час, обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним/приватним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

При цьому, законодавцем встановлено, що сума виконавчого збору у розмірі 10% може обраховуватися, як з фактично стягнутої, повернутої суми коштів стягувачу так і з вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Крім того, Закон №1403-VII містить в собі імперативну норму, у відповідності до якої якщо суму, яка стягується з боржника за виконавчим документом стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження ВП №56918544 приватним виконавцем вчинялися дії з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києві від 27.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк регіонального розвитку» в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 214696,02 доларів США о курсу НБУ складає 1711706 грн., судового збору в розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом в розмірі 120 грн., всього 1713526 грн.

Суд звертає увагу, що стягувача за виконавчим листом Голосіївського районного суду міста Києві від 27.07.2012 року було змінено ухвалою Голосіївського районного суду міста Києві від 14.10.2013 року з Акціонерного товариства «Банк регіонального розвитку» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «МТД груп».

Крім того, як свідчать матеріли справи стягувачу за виконавчим листом Голосіївського районного суду міста Києві від 27.07.2012 року в рамках виконавчого провадження ВП 56918544 було передано в рахунок повного погашення заборгованості за кредитним договором №27/10-8411 від 27.06.2007 року належне на праві приватної власності ОСОБА_1 майно, а саме: земельної ділянки, загальною площею 0,1000 (нуль цілих одна десята) гектара, розташована в АДРЕСА_1 з кадастровим номером :79:249: 0050 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 29,9 кв.м., житловою площею 19.8 кв.м.

Згідно наявного в матеріалах виконавчого провадження ВП №56918544 звіту суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «Приватна експертна служба» ринкова вартість об`єкту оцінки (земельної ділянки, загальною площею 0,1000 (нуль цілих одна десята) гектара, розташована в АДРЕСА_1 з кадастровим номером :79:249: 0050 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 29,9 кв.м., житловою площею 19.8 кв.м) (далі - об`єкт) станом на 30.08.2018 року становить 1376700, 00 грн.

Варто зазначити, що сторонами не заперечувався факт передачі стягувачу зазначеного майна в рахунок погашення заборгованості, що виникла у позивача.

Між тим, відповідно до пункту 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону №1404-VII, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону №1404-VII, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Як зазначено у постанові про закінчення виконавчого провадження від 07.11.2018 року ВП №56918544 ТОВ «Юридична компанія «МТД Груп» придбала об`єкт за ціною 1376700,00 грн. без ПДВ шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

Заборгованість боржника по виконавчому документу становить 336826,00 грн.

Аналіз вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження дає суду підстави стверджувати, що стягувачу в рамках виконавчого провадження ВП №56918544 було передано майно, вартість якого становить 1376700,00 грн.

При цьому, залишок заборгованості боржника (позивача) за виконавчим документом залишилась у розмірі 336826,00 грн.

Тобто, зважаючи на приписи 2 статті 27 Закону №1404-VII, частини 5 статті 31 Закону №1403-VII основна винагорода приватного виконавця мала бути обрахована ним у розмірі 10% від вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, а саме з 1376700,00 грн.

А відтак, сума основної винагороди приватного виконавця має становити 137670,00 грн., а не 171170,60 грн., як то вказано у спірному рішенні №1.

Доводи відповідача-1 про нездійснення позивачем дій щодо оскарження розрахунку основної винагороди приватного виконавця від 03.08.2018 року №56918544 судом відхиляються, оскільки вказаний розрахунок складений до завершення виконавчого провадження та фактично, на думку суду, є базовим, у випадку виконання приватним виконавцем рішення майнового характеру в повному обсязі.

Суд звертає увагу, що виконавчий документ виконано частково, сума вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом становить 1376700,00 грн.

Також суд відхиляє доводи позивача, що рішення суду фактично не виконано, оскільки матеріли адміністративної справи свідчать про зворотне, а саме про виконання його частково.

Суд наголошує, що Закон 1404-VII та Закон №1403-VII передбачає обчислення виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у тому числі, від вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, що і мало місце в рамах виконавчого провадження ВП №56918544.

Крім того, суд відхиляє посилання ОСОБА_1 на наявність постанови №33982425 про стягнення виконавчого збору державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вереса В.В. про стягнення виконавчого збору у розмірі 171352, 60 грн. від 01.08.2018 року, оскільки зазначені обставини не спростовують вище встановленого судом.

Варто вказати, що матеріали адміністративної справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження факту відкриття виконавчого провадження із виконання зазначеної вище постанови.

Між тим, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що останній не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови №33982425 про стягнення виконавчого збору державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вереса В.В. про стягнення виконавчого збору у розмірі 171352,60 грн. від 01.08.2018 року.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на те, що приватним виконавцем не вірно обчислено суму основної винагороди приватного виконавця, суд вважає, що спірне рішення №1 підлягає до скасування частково в сумі основної винагороди приватного виконавця в розмірі 33686,60 грн., в решті суми основної винагороди приватного виконавця оскаржуване рішення №1 суд залишає без змін.

Як наслідок наявні підстави для скасування постанови державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Голосіївського територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжеліки Сергіївни про відкриття виконавчого провадження №57686342 про стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук Катерини Леонідівни основної винагороди виконавця в частині основної винагороди виконавця у розмірі 33686,60 грн.

Що ж стосується позовних вимог в іншій частині суд зверне увагу на наступне.

Так, позивачем в ході розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження протиправності спірних рішень №2 та №4, натомість матеріали адміністративної справи підтверджують факт понесення витрат на виконавче провадження.

За таких обставин, судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову частково.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сума судового збору, що підлягає відшкодуванню позивачу обчислена судом наступним чином ( з урахуванням задоволених позовних вимог).

Позивачем заявлено дві майнові вимоги та дві немайнові вимоги.

Ціна позову - 177863,20 грн.

Сума сплаченого судового збору за майнові вимоги - 1778,64 грн.

Сума, яка підлягає відшкодуванню - 401, 93 грн. (40193,2 (177863,2-137670))

Керуючись статтями 2, 73 77, 134, 139, 245, 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Міністерства юстиції України Каращук Катерини Леонідівни (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, б. 2, офіс . 21, ідентифікаційний код НОМЕР_3 ), Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Голосіївського територіального управління юстиції у місті Києві (03022, м. Київ, вул. Ломоносова, б. 22/15, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Міністерства юстиції України Каращук Катерини Леонідівни ВП №56918544 від 07.11.2018 року про стягнення з боржника основної винагороди в частині стягнення суми основної винагороди у розмірі в розмірі 33686,60 грн.

3. В іншій частині постанову приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Міністерства юстиції України Каращук Катерини Леонідівни ВП №56918544 від 07.11.2018 року про стягнення з боржника основної винагороди, а саме у розмірі 137670,00 грн. залишити без змін.

4. Визнати протиправною постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Голосіївського територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжеліки Сергіївни про відкриття виконавчого провадження №57686342 про стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук Катерини Леонідівни основної винагороди виконавця в частині основної винагороди виконавця у розмірі 33686,60 грн.

5. В іншій частині постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Голосіївського територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжеліки Сергіївни про відкриття виконавчого провадження №57686342 про стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Каращук Катерини Леонідівни основної винагороди виконавця у розмірі 137670,00 грн. залишити без змін.

6. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

7. Судові витрати в розмірі 401 (чотириста одна) грн. 93 коп. присудити на користь ОСОБА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) за рахунок приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Міністерства юстиції України Каращук Катерини Леонідівни (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, б. 2, офіс. 21, ідентифікаційний код НОМЕР_3 ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева