Справа № 297/1831/19
Суддя: Ільтьо І. І.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/1831/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Ільтьо І. І. ,

за участю секретаря Куні О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 4 бат. УПП в Закарпатській області ДПП капрал поліції Малець Олексія Михайловичапро визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України,-

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу 2 роти 4 бат. УПП в Закарпатській області ДПП капрал поліції Малець О. М. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що постановою серії ДПО18 № 757787 від 23 серпня 2019 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно вищевказаної постанови, він 22 серпня 2019 року о 23 годині 55 хвилин керував автомобілем Renault Dokker, номерний знак НОМЕР_1 , у місті Мукачево по вул. Стуса, 8А, і нібито при зміні напрямку руху не ввімкнув покажчик світлового повороту, чим порушив вимоги п. 9.2. б) ПДР України. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним. Вказує на те, що він їхав з друзями у м. Мукачево, відвезли ОСОБА_2 , який там мешкає, і повертались до м. Берегове. У машині, крім позивача, були також ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Рухаючись у м. Мукачево, водій увімкнув покажчик лівого повороту, і виїхав на вулицю Стуса, де його і зупинили працівники поліції. На їх прохання я пред`явив посвідчення водія та свідоцтво на право володіння транспортним засобом. Працівник поліції повідомив, що нібито не був увімкнений покажчик повороту, що він заперечив, ствердивши, що точно вмикав покажчик повороту. Це підтвердили і пасажири машини. Так як час був пізній, мерехтіння покажчика повороту було чітко видно, і чути також характерний звук. Однак працівники поліції стояли на своєму, стверджуючи, що він порушив ПДР. Натомість ОСОБА_1 попросив відео-фіксацію даного порушення. При цьому, один з полісменів сказав, що така відсутня, а інший повідомив, що нібито вони взагалі не мають права показувати водіям відповідні відеозаписи. Крім того, поліцейські вчиняли інші неправомірні дії.

Посилаючись на вказані обставини, просив постанову по справі про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення скасувати у зв`язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідач відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подав.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд за відсутності клопотання будь-якої зі сторін, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Як вбачається з постанови серії ДПО18 № 757787 від 23 серпня 2019 року ОСОБА_1 22 серпня 2019 року о 23 годині 55 хвилин керував автомобілем Renault Dokker, номерний знак НОМЕР_1 , у місті Мукачево по вул. Стуса, 8А, і нібито при зміні напрямку руху нібито не ввімкнув покажчик світлового повороту, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у відповідності до норм діючого законодавства.

В матеріалах справи міститься лише постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, роз`яснені права, надано можливість скористатися юридичною допомогою, розглянуто клопотання в разі їх наявності, заслухані свідки.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем всупереч положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення, скасування якої є предметом позову, не містить обставин, які б встановлювали наявність адміністративного порушення, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження події адміністративного правопорушення, відсутні будь-які пояснення свідків події, відеозапис тощо.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Згідно ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З огляду на вищезазначене, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій відповідно до ст. 77 КАС України, адже зокрема, відзиву на позовну заяву не надано, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

До матеріалів справи долучено квитанцію про оплату витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн. та розрахунок витрат на правову допомогу, а також договір про надання правової допомоги.

Разом з тим, суд вважає, що враховуючи складність справи та незначну цінність справи (позовна вимога про скасування постанови про накладення адмінстягнення у сумі 425 грн.), в порядку ч. 6 ст. 134 КАС України, суд вважає за необхідне зменшити розмір компенсації судових витрат.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 9, 251, 252, 258, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 73-77, 90, 205 ч.1, 242-246, 262, 286, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії ДПО18 № 757787 від 23 серпня 2019 року, винесену поліцейським взводу 2 роти 4 бат. УПП в Закарпатській області ДПП капрал поліції Малець Олексієм Михайловичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у витрат за надання професійної правничої допомоги у сумі 3000 (три тисячі) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. При цьому відповідно до п. п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення рішення.

Суддя Ільтьо І. І.