Справа № 1340/6007/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7242/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гудима Л.Я.,

Гуляка В.В.,

з участю секретаря судового засідання Цар М.М.,

представника позивача Медвідь Л.М. ,

представника відповідача Сивоуса С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року (прийняте у м. Львові суддею Москалем Р.М.; складене у повному обсязі 28 березня 2019 року) в справі № 1340/6007/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрєвросвіт» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Укрєвросвіт» (далі - ТзОВ «Укрєвросвіт», Товариство) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправною і скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області (далі - ГУ Держпраці у Львівській області) про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 23.11.2018 за № ЛВ 2646/456/АВ/ФС-1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки інспектора про фактичний допуск гр. ОСОБА_2 до роботи без оформлення трудового договору у визначеному законодавством порядку є помилковими, так як ця особа виконувала роботи на підставі цивільно-правових договорів. Тобто, Товариством не допущено порушення вимог статті 24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), відтак оскаржуваною постановою на Товариство неправомірно накладено штраф у розмірі 111 690 грн на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило ГУ Держпраці у Львівській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного з`ясування та недоведеності судом обставин, що мають значення для справи; невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; та неправильного застосування норм матеріального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд безпідставно не взяв до уваги того, що ОСОБА_2 як виконавець робіт систематично виконував певні трудові функції, пов`язані з контролем виконання робіт, що виконувались за адресою: Львівська область, місто Львів, вул. Грунтова, 1 ; приступав до виконання робіт ТзОВ «Укрєвросвіт» під час виконання зобов`язань за договором № 100518-1 від 10.05.2018, був відповідальним за виконання робіт, мав табельний номер та умовами цивільно-правових договорів передбачалося покладення на нього матеріальної відповідальності, а тому має місце фактичний допуск позивачем до роботи працівника ОСОБА_2 без оформлення трудового договору.

Представник позивача подала до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому вказала, що укладені з ОСОБА_2 договори не лише за формою, а й за суттю є цивільно-правовими, предметом яких є визначений кінцевий результат - послуги (обсяг робіт), які виконавець повинен передати замовнику, після чого правовідносини між сторонами припиняються. Факт надання послуг за цими договорами підтверджується актами прийому-передачі наданих послуг. ОСОБА_2 не входить до числа штатних працівників позивача і йому було виплачено винагороду як розрахунок за договорами, а не заробітну плату. Крім того, позивач не виконує систематично роботи, які визначені цими договорами, тому не має необхідності вводити до штату посаду працівника-будівельника.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін; пояснила, що інтерес товариства при укладенні договорів полягав загалом в отриманні металобрухту внаслідок демонтажу конструкцій.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про пра-цю юридичними особами та фізичними особа, які використовують найману працю визначається Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 26.04.2017 № 295 (далі - Порядок № 295).

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці.

А згідно із підпунктом 5 пункту 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю.

Згідно з частинами першою статті 265 КЗпП посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у виді штрафу, зокрема, в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Частиною четвертою статті 265 КЗпП передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Встановлено, що ТзОВ «Укрєвросвіт» зареєстроване як юридична особа 25.12.2006, серед основних видів діяльності за КВЕД є оптова торгівля відходами та брухтом.

24.10.2018 начальник ГУ Держпраці у Львівській області на підставі пп. 6 п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та за листом ГУ ПФУ у Львівській області від 04.10.2018 № 12377/05-71 видав наказ № 2514-П про проведення інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманим працівником, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків у ТзОВ «Укрєвросвіт».

У період з 25.10.2018 по 26.10.2018 на виконання цього наказу, на підставі направлення від 24.10.2018 за № 2319 посадова особа ГУ Держпраці у Львівській області провела інспекційне відвідування ТзОВ «Укрєвросвіт» щодо додержання вимог законодавства про працю, за результатами якого склала акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЛВ 2646/456/АВ від 26.10.2018.

В акті зазначено про порушення законодавства про працю, виявлені під час здійснення контрольного заходу, а саме: порушення вимог частини першої статті 24 КЗпП та постанови КМУ від 17.06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», зокрема: фактичний допуск ОСОБА_2 до роботи без оформлення трудового договору у порядку, визначеному чинним законодавством.

На підставі висновків цього акта контролюючий орган 23.11.2018 прийняв постанову про накладення штрафу № ЛВ2646/456/АВ/ФС-1, якою наклав на ТзОВ «Укрєвросвіт» штраф в розмірі 111 690 грн.

Не погоджуючись із цією постановою, Товариство оскаржило її до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що із умов цивільно-правих договорів, укладених з ОСОБА_2 , видно, що їх предметом було виконання різного роду послуг, як-от: розбирання прибудови до механічного цеху, розбирання залізобетонних стін пропарочних камер, розбирання кам`яної кладки стін, розбирання стяжок з асфальтобетону, влаштування під стелею чого шару з піску, розбирання колії з рейок, демонтаж плит покриття, демонтаж монолітних ділянок, контроль за виконанням певних робіт тощо. Кожен вид послуг повинен був бути виконаний Виконавцем в певні строки, визначені в договорі. Виконавець виконував роботу на свій ризик, самостійно організовував її виконання.

Тобто, правовідносини між Товариством та ОСОБА_2 носять ознаки, притаманні саме цивільно-правим відносинам між замовником та виконавцем робіт (послуг).

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Частиною другою статті 2 КЗпП України встановлено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 КЗпП трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

За змістом статті 23 КЗпП трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

А статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.1992 за № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

За змістом статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір (цивільно-правовий) - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

За змістом цих норм трудовий договір регулює процес організації трудової діяльності, його предметом є трудова функція в діяльності підприємства, виконання роботи за відповідною професією (спеціальністю), після закінчення якої трудова діяльність не припиняється. Працівник за трудовий договором зараховується на посаду згідно штатного розпису підприємства, з усіма передбаченими трудовим законодавством гарантіями.

Натомість, цивільно-правовий договір цей процес не регулює і має на меті виконання його стороною визначеного обсягу робіт та отримання певного матеріального результату. Виконавець за цим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу за трудовим договором, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик; цей працівник не зараховується до штату підприємства на певну посаду.

Встановлено, що згідно штатного розкладу ТзОВ «Укрєвросвіт», затверджено наказом директора товариства № 8 від 10.04.2018, з 11.04.2018 штат позивача налічував 8 одиниць та складався з посад: директора, комерційного директора, головного бухгалтера, начальника пункту складування металобрухту (2 од.), сортувальника металобрухту (2 од.), юрисконсульта (а.с. 19) і не включав посади робітника - виконавця будівельних робіт.

10.05.2018 між ТзОВ «Львівський бетон» (Замовник) та ТзОВ «Укрєвросвіт» (Підрядник) укладено договір № 100518-1 (далі - Договір) предметом якого було виконання робіт по демонтажу приміщень механічного цеху та старої котельні на території ТзОВ «Львівський бетон».

Згідно пункту 9.1 Договору Підрядник забезпечує виконання робіт за даним договором власним персоналом, крім випадку, передбаченого п. 8.3.10 цього договору.

Пунктом 8.3.10 Договору передбачено можливість залучати до виконання робіт за даним договором субпідрядні організації лише після завчасного письмового повідомлення Замовника на залучення конкретного субпідрядника до виконання робіт за цим договором.

А пунктом 8.3.11 Договору передбачено, що Підрядник є відповідальним перед Замовником за результатами виконаних Робіт згідно з цим Договором при залученні субпідрядних організацій до виконання Робіт за цим Договором.

Відповідно до пункту 10.1 Договору при порушенні договірних зобов`язань по даному Договору Сторони несуть майнову відповідальність відповідно до діючих законодавчих актів та умов даного Договору.

У додатку № 3 до Договору координатором робіт Підрядника зафіксовано ОСОБА_2 , який протягом 2018 року не перебував з ТзОВ «Укрєвросвіт» у трудових відносинах.

Разом з тим, ТзОВ «Укрєвросвіт» (як Замовник) та ОСОБА_2 (як Виконавець) в 2018 році уклали кілька цивільно-правових договорів, серед іншого:

- договір № 7 від 21.05.2018, за яким Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати послуги по розбиранні прибудови до механічного цеху. Згідно підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Договору Виконавець зобов`язаний своєчасно та якісно виконувати послуги, передбачені п. 1.1 Договору, у відповідності до умов Договору та вимог, а саме: розбирання покриття покрівлі з хвилястого шиферу - 280 м кв., розбирання дерев`яного настилу - 70 м кв. Згідно пункту 4.1 цього Договору за надані послуги Замовник здійснює виплату винагороди в кінці терміну дії цього договору на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних послуг в сумі 1116,90 грн. Згідно пункту 9.3 Договору виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього розпорядку. Пунктом 11.1 строк дії договору встановлено з 21.05.2018 до 31.05.2018. Відповідно до акта виконаних послуг від 31.05.2018 згідно договору № 7 від 21.05.2018 ОСОБА_2 (Виконавець) виконав послуги «Замовника» із розбирання покриття покрівлі з хвилястого шиферу - 280 м кв., розбирання дерев`яного настилу - 70 м кв. на загальну суму 1116,90 грн (а.с. 20 - 21);

- договір № 13 від 04.06.2018, за яким Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати послуги з додаткових робіт: розбирання залізобетонних стін пропарочних камер - 44 м куб. Як визначено пунктом 5.1 цього Договору за надані послуги замовник здійснює виплату винагороди в кінці терміну дії цього договору на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних послуг в сумі 3600,00 грн. Згідно пункту 9.3 Договору виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього розпорядку. Пунктом 11.1 строк дії договору встановлено з 04.06.2018 до 27.06.2018. Відповідно до акта виконаних послуг від 27.06.2018 згідно договору № 13 від 04.06.2018 ОСОБА_2 (Виконавець) виконав послуги «Замовника» із розбирання залізобетонних стін пропарочних камер - 44 м куб. на загальну суму 3600 грн (а.с. 22, 23);

- договір № 19 від 02.07.2018, за яким Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати послуги по розбирання кам`яної кладки стін з цегли - 13,2 м куб., розборка покрівлі з руберойду (2 шари) - 72 м кв., розборка стяжок з асфальтобетону т. 40 мм - 72 м кв. Як визначено пунктом п. 4.1 Договору за надані послуги замовник здійснює виплату винагороди в кінці терміну дії цього договору на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі виконаних послуг в сумі 3723,00 грн. Відповідно до пункту 9.3 Договору виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього розпорядку. Пунктом 11.1 строк дії договору встановлено з 02.07.2018 до 31.07.2018. Відповідно до акта виконаних послуг від 31.07.2018 згідно договору № 19 від 02.07.2018 ОСОБА_2 (Виконавець) виконав послуги «Замовника» по розбиранню кладки стін з цегли - 13,2 м куб., розборка покрівлі з руберойду (2 шари) - 72 м кв., розборка стяжок з асфальтобетону т. 40 мм - 72 м кв. на загальну суму 3723 грн (а.с. 24, 25);

- договір № 25 від 01.08.2018, відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати послуги по монтажу лотків та роботи на площадці під склад, а саме: влаштування підстеляючого шару з піску - 41,0 м кв., монтаж дорожніх плит т. 200 мм - 40,3 м кв., розбирання колії з рейок - 80 м.п. Як обумовлено пунктом 4.1 Договору за надані послуги Замовник здійснює виплату винагороди в кінці терміну дії цього договору на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних послуг в сумі 3600,00 грн. Відповідно до пункту 9.3 цього Договору виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього розпорядку. Пунктом 11.1 строк дії договору встановлено з 01.08.2018 до 31.08.2018. Відповідно до акта виконаних послуг від 31.08.2018 згідно договору № 25 від 01.08.2018 ОСОБА_2 (Виконавець) виконав послуги «Замовника» по монтажу лотків та роботи на площадці під склад, а саме: влаштування підстеляючого шару з піску - 41,0 м кв., монтаж дорожніх плит т. 200 мм - 40,3 м кв., розбирання колії з рейок - 80 м.п. на загальну суму 3600 грн (а.с. 26, 27);

- договір № 29 від 03.09.2018, за яким Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати послуги по демонтажу приміщення, а саме: демонтаж плит покриття 6,0Ч3,0 - 4 шт., демонтаж монолітних ділянок - 9,5 м кв. Згідно пунктом 4.1 Договору за надані послуги замовник здійснює виплату винагороди в кінці терміну дії цього договору на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних послуг в сумі 3700,00 грн. Відповідно до пункту 9.3 Договору Виконавець виконує роботу на свій ризик. Самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього розпорядку. Пунктом 11.1 строк дії договору встановлено з 03.09.2018 до 28.09.2018. Відповідно до акта виконаних послуг від 28.09.2018 згідно договору № 29 від 03.09.2018 ОСОБА_2 (Виконавець) виконав послуги «Замовника» по демонтажу плит покриття 6,0Ч3,0 - 4 шт., демонтаж монолітних ділянок - 9,5 м кв. на загальну суму 3700,00 грн (а.с. 28, 29);

- договір № 35 від 01.10.2018, відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати послуги з контролю по влаштуванню площадки під склад штучних матеріалів та демонтаж покрівлі прибудови цеху на території ТзОВ «Львівський бетон» згідно договору № 100518-1 від 10 травня 2018 р.

ТзОВ «Укрєвросвіт» (Замовник) здійснив оплату за надані ОСОБА_2 послуги, що підтверджується відомостями (а.с. 40, 45, 50, 55, 60).

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ТзОВ «Укрєвросвіт» уклало договір з ТзОВ «Львівський бетон», що за своєю правовою природою є договором підряду, залучило ОСОБА_2 у ці правовідносини фактично як субпідрядника. Така можливість передбачалась договором № 100518-1 (напр., пп. 8.3.6), а правильне чи помилкове її вчинення відноситься до безпосередньої відповідальності ТзОВ «Укрєвросвіт» за виконання чи невиконання умов договору.

Щодо покликань у пунктах 5.1 цивільно-правових договорів на матеріальну шкоду, колегія суддів зазначає, що така передбачена не лише трудовим законодавством (стаття 130 КЗпП), але й цивільним - як майнова (стаття 1166 ЦК України).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що той факт, що для виконання своїх зобов`язань за цим договором підприємство залучало ОСОБА_2 , укладаючи з ним цивільно-правові договори на виконання будівельних робіт, різних за предметом, обсягом, часом виконання та вартістю, жодним чином не свідчить про виникнення між Товариством та ОСОБА_2 трудових відносин. Адже надані ОСОБА_2 послуги не носили безперервного, системного характеру, а визначались щодо кожного виду робіт умовами відповідного договору. Виконавець сам організовував свою роботу та виконував таку на власний ризик, не підпадав під дію правил внутрішнього трудового розпорядку. У пунктах 5.1 та 5.5 цивільно-правових договорів обумовлено відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання покладених договорами зобов`язань. При цьому відповідальність ОСОБА_2 як виконавця послуг передбачала серед іншого і безоплатне виправлення недоліків або відшкодування витрат на їх усунення або зменшення суми винагороди, що свідчить про цивільно-правовий характер цих відносин.

Та обставина, що при виплаті винагороди за надані послуги згідно бухгалтерських документів підприємства зазначено біля прізвища ОСОБА_2 табельний номер, сама по собі не підтверджує факт перебування останнього у трудових відносинах з підприємством.

Суд також враховує пояснення позивача, що табельний номер у відомостях про виплату готівки ОСОБА_2 визначений бухгалтерською програмою, що використовується підприємством для ведення бухгалтерії та розрахунків із контрагентами та працівниками.

Крім того, ТзОВ «Укрєвросвіт» надало суду докази того, що підприємство відзвітувало шляхом подання до фіскального органу звітності за формою 1-ДФ про суми доходів, виплачених ОСОБА_2 на підставі цивільно-правових договорів за ІІ та ІІІ квартали 2018 року та сплатило єдиний внесок згідно звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за травень-вересень 2018 року (а.с. 30-32, 33-36, 37-62).

Суд також звертає увагу на те, що в Національному класифікаторі України «Класифікатор професій ДК 003:2010», затвердженого наказом Держспоживстадарту України 28.07.2010 № 327 відсутня як така «відповідальний за виконання робіт».

Аналізуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відносини ТзОВ «Укрєвросвіт» з ОСОБА_2 мали цивільно-правовий характер та не були трудовими. А тому висновок відповідача про те, що ОСОБА_2 було допущено до роботи без укладення трудового договору є помилковим.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року в адміністративній справі № 1340/6007/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді Л. Я. Гудим
В. В. Гуляк
Постанова складена у повному обсязі 16 вересня 2019 року.