Справа № 520/7067/19
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 вересня 2019 р. № 520/7067/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання Андрущенко Д.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Михайлової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Харківській області (, м. Харків, вул. Пушкінська, 46).

третя особа - Московський відділ ДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (пл. Повстання, 7/8, м. Харків, 61001)

про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень ГУ ДФС у Харківській області щодо пред`явлення третій особі - (Московському відділу ДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області) до виконання вимоги № Ф 126442-17У від 16.02.2019 р.;

- визнати незаконною та скасувати вимогу ГУ ДФС у Харківській області № Ф 126442-17У від 16.02.2019 р. на суму 18276,72 грн. відносно ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі рішення Харківської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № 15 від 29.04.1998 року має право на заняття адвокатською діяльністю, про що було видано відповідне свідоцтво за № 827 від 14.05.1998 року.

Дохід від адвокатської діяльності у 2017 р. отримано не було.

21 квітня 2018 року позивачем направлено поштовою кореспонденцією відповідачу звітність про відсутність доходів від адвокатської діяльності за 2017 р. та відсутність заборгованості за ЄСВ.

06 лютого 2019 року контролюючим органом прийнято податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф - 126442-17, відповідно до якої ОСОБА_1 повинен сплатити суму боргу (недоїмки), яка становить 18276 гривні 72 копійки.

Позивач вважає таку вимогу та подальше нарахування недоїмки незаконними та такими, що призвели до подвійного оподаткування його діяльності. У зв`язку з чим просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 22 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі доводів викладених у відзиві на адміністративний позов.

Зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Київській об`єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Харківській області як фізична особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність у сфері права з 29.06.1998 року.

В інтегрованій картці платника єдиного соціального внеску ОСОБА_1 нарахований єдиний соціальний внесок як фізичній особі, що провадить незалежну професійну діяльність в сумі 18276,72 грн. за період 2017-2018 р.р.

Мінімальна сума єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців в 2017р. становила 704,00 грн. на місяць (8448 грн. на рік), а у 2018р. - 819,06 грн. на місяць (9828,72 грн. на рік), за період 2017-2018 рр. - 18276,72 грн.

На кінець 2018 року у ОСОБА_1 обліковувався борг по ЄСВ у сумі 18276,72 грн., у зв`язку з чим контролюючим органом було сформовано вимогу від 06.02.2019 №Ф-126442-17 про сплату боргу (недоїмки) у вигляді єдиного соціального внеску в розмірі 18276,72 грн.

Вважає що контролюючий орган діяв на підставі та в межах закону, тож податкова вимога є правомірною та скасуванню не підлягає.

Позивачем до матеріалів справи надано відповідь на відзив, у якій підтримав свою правову позицію у повному обсязі.

Представник третьої особи - Московського відділу ДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не прибув, правом надати пояснення не скористався.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, у судовому засіданні, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, дослідивши та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №827 від 14.05.1998 року (а.с.16).

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області відносно позивача було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 06.02.2019 року № Ф-126442-17У в розмірі 18276,72 грн. (а.с. 63).

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п.41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Згідно пп.14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску встановлено положеннями Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №2464-VІ, згідно частин 2 та 3 ст. 9 якого, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.8 ст. 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Відповідно до п.п.2 п.1 ст.7 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Водночас, перелік платників та особливості сплати єдиного внеску в залежності від категорії унормовано статтею 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно п.5 ч.1 ст. 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Так, особи, які провадять в тому числі адвокатську діяльність та отримують дохід від цієї діяльності, віднесені згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників єдиного внеску.

Отже, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності як самозайнята особа та отримання доходу від такої діяльності. При цьому, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак не є підставою та доказом здійснення адвокатської діяльності.

Вказане повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 28 березня 2019 року у справі № 820/6324/17 (адміністративне провадження №К/9901/51065/18, №К/9901/50934/18).

Пунктом 2 ч.1 ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно положень ст. 13 вказаного вище Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 за 2017 р. нараховано сукупний дохід у сумі - 250176,66 грн. З цього сукупного доходу проведено такі нарахування: сума допомоги та інше, яка не включена до сукупного доходу 0.00 грн.; сума внесків на державне соціальне страхування 0.00 грн.; сума сукупного доходу, з якого справлявся податок 250176,66 грн.; сума утриманого податку з доходів 45031,79 грн.; сума утриманого військового збору 3752,64 грн.; нарахований єдиний внесок 55038,87 грн. що підтверджено копією довідки Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого №487 від 03.09.2019 р. (а.с.106).

При цьому, представником відповідача до суду не надано будь - яких пояснень або належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ доказів того, що позивач здійснював у 2017 р., незалежну професійну діяльність, та отримував дохід від такої діяльності.

Поряд із цим, позивач у судовому засіданні та в уточненнях наданих до суду 13.09.2019р. зазначив, що не погоджується з сумою зазначеної у податковій вимозі №Ф-126442-17У лише у розмірі 8448,00 грн., яка нарахована за 2017 рік. Також зазначив, щодо решти суми у вказаній вище податковій вимозі не заперечує.

Враховуючи те, що позивач за 2017 р. доходів від незалежної професійної діяльності не отримував, тому визначена в оскаржуваній вимозі ГУ ДФС у Харківській області від 06 лютого 2019 року №Ф-126442-17У сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині нарахування ОСОБА_1 заборгованості на суму 8448,00 грн. нарахована безпідставно, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності сформованої ним вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06 лютого 2019 року №Ф-126442-17У в частині нарахування ОСОБА_1 заборгованості за 2017 р. на суму 8448,00 грн. зі сплати єдиного внеску, а тому у цій частині підлягає визнанню протиправною та скасуванню і, у зв`язку з цим, відповідач не довів правомірності дій щодо оформлення та пред`явлення її Московському відділу ДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області до виконання.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов належить задовольнити частково.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (, м. Харків, вул. Пушкінська, 46), третя особа - Московський відділ ДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (пл. Повстання, 7/8, м. Харків, 61001) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити частково.

Скасувати вимогу Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф 126442-17У від 16.02.2019 р. в частині нарахування ОСОБА_1 заборгованості за 2017 рік на суму 8448, 00 грн. (вісім тисяч чотириста сорок вісім гривень).

Визнати протиправними дії ГУ ДФС у Харківській області щодо оформлення вимоги області про сплату боргу (недоїмки) № Ф 126442-17У від 16.02.2019 р. на суму 18276, 72 грн. (вісімнадцять тисяч двісті сімдесят шість гривень 72 копійки) та пред`явлення її Московському відділу ДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області до виконання.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 1142, 40 рн. (одна тисяча сто сорок дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (, м. Харків, вул. Пушкінська, 46).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20 вересня 2019 року.

Суддя Бадюков Ю.В.