Справа № 0940/2240/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/6350/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н. М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р. І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Юрчука Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Главач І. А.,

справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС України в Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2018 року № Ф-64059-54.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що він є фізичною особою-підприємцем на спрощеній системі оподаткування, а також є адвокатом на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Враховуючи відсутність доходу від незалежної професійної діяльності, вказує на безпідставність нарахування відповідачем сум єдиного внеску оскарженою вимогою.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що обов`язок стати на облік в контролюючих органах самозайнятої особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність як платник податків і як платник єдиного внеску виникає у адвоката, якщо йому видано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України. Вказує, що особа, яка провадить незалежну професійну діяльність та одночасно є фізичною особою-підприємцем, зобов`язана сплачувати та подавати звітність з єдиного внеску за кожним видом діяльності.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 22 січня 1999 року зареєстрований як фізична особа-підприємець. Зареєстрованими видами діяльності є: код КВЕД 69.10 Діяльність у сфері права (основний); код КВЕД 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

05 грудня 2006 року позивачем було одержано Ліцензію Серії AB №158452 Державного департаменту з питань банкрутства на здійснення ще одного виду господарської діяльності «Діяльність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)». Після зміни статусу арбітражного керуючого з фізичної особи - підприємця на суб`єкта незалежної професійної діяльності позивач вніс зміни до своїх облікових записів як платника податків самозайнятої особи, на підтвердження чого отримав Довідку про взяття на облік платника податків (форма №4-ОПП) № 020/19 від 09 квітня 2013 року.

31 травня 2017 року позивачем отримано Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, про що було внесено зміни до облікових даних як платника податку.

09 листопада 2018 року Тисменицьким управлінням Головного управління ДФС у Івано-Франківській області сформовано та надіслано позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-64059-54 на суму 11595,54 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , перебуваючи на податковому обліку, як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, повинен перебувати на податковому обліку як фізична особа підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності, та вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізична особа-підприємець 3-ї групи єдиного податку із зареєстрованими видами діяльності.

Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За визначенням підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (пункт 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»)

Фізичні особи - підприємці та особи, які мають намір провадити незалежну професійну діяльність, підлягають взяттю на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з цим Кодексом - пункт 63.5 статті 65 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 65.1, 62.2 статті 65 Податкового кодексу України взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

Контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа - підпункт 65.4.4 пункту 65.4 статті 65 Податкового кодексу України.

Таким чином, податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Відповідно до частини четвертої пункту 6.7 Розділу VI Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1588 від 09 грудня 2011 року, якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

У такому разі фізична особа зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання заяву за формою № 5-ОПП з позначкою «Зміни» та копію документа, що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності.

Відповідно до положень пунктів 178.1, 178.2 статті 178 Податкового кодексу України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Таким чином, вищенаведеними нормами передбачено обов`язок самозайнятих осіб стати на облік у контролюючому органі у разі, коли особа здійснює підприємницьку діяльність, а також у разі, коли особа здійснює незалежну професійну діяльність. При цьому,

адвокатська діяльність підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, оподаткування доходів від отримання якої регулюється статтею 178 Податкового кодексу України лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку передбачено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VІ єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначено як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Пунктом 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VІ передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 25 Закону, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Як підтверджується матеріалами справи, з 22 січня 1999 року позивач перебуває на обліку в органах ДФС як фізична особа-підприємець, є платником єдиного податку 3-ї групи.

31 травня 2017 року ОСОБА_1 було одержано право на заняття адвокатською діяльністю як одним з видів незалежної професійної діяльності, про що свідчить свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ІФ № 001182 від 31 травня 2017 року.

06 липня 2017 року позивачем було подано до Тисменицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Івано-Франківській області заяву форми № 5-ОПП про внесення відповідних змін до його облікових даних як платника податків.

Слід зазначити, що позивачем, як платником єдиного податку - фізичною особою-підприємцем, подавалась податкова звітність про суми нарахованого єдиного внеску, які ним були сплачені, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями. При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що доходів від незалежної професійної діяльності позивач не одержував.

Згідно видів діяльності позивача, як фізичної особи-підприємця так і адвоката, основним видом діяльності позивача за КВЕД є діяльність за кодом 69.10 - діяльність у сфері права. Таким чином, позивач займається одним і тим же видом підприємницької діяльності, відповідно, у нього не виникає обов`язку подання звітності як особи, що провадить незалежну професійну діяльність, адже у такому випадку буде мати місце подвійний облік ідентичної господарської діяльності, а відповідно і подвійне оподаткування, що суперечить принципам податкового законодавства.

Водночас, сплата позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з одного виду проваджуваної діяльності унеможливлює одночасне нарахування і стягнення такого внеску з іншого виду діяльності позивача.

З огляду на викладене, враховуючи сплату позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за результатами здійснення ним підприємницької діяльності, а також відсутність доходів від провадження незалежної професійної діяльності, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність винесення відповідачем оскарженої вимоги про сплату боргу (недоїмки), сформованої за результатами нарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування одночасно із таких видів діяльності позивача як фізичної особи-підприємця та особи, яка провадить незалежну професійну діяльність.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року у справі № 0940/2240/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 23.09.2019 р.