Справа № 360/3869/19
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 вересня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3869/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області, в якій просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо незарахування до загального страхового стажу позивачу періоду роботи в Попаснянському районному виробничому об`єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства з 01.04.1982 пo 18.03.1986;

- зобов`язати відповідача зарахувати до загального страхового стажу роботи позивачу період роботи в Попаснянському районному виробничому об`єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства з 01.04.1982 по 18.03.1986.

- зобов`язати відповідача з 23.04.2019 провести позивачу перерахунок призначеної мені пенсії за віком з урахуванням стажу роботи в Попаснянському районному виробничому об`єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства з 01.04.1982 по 18.03.1986.

В обґрунтування позову зазначає, що згідно записів, які містяться в трудовій книжці, загальний трудовий стаж складає більш 38 років, до якого увійшли в тому числі й періоди роботи: - з 01.04.1982 по 07.04.1985. - водій другого класу Попаснянського районного виробничого об`єднання по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства, що підтверджується записом №10 трудової книжки; - з 08.04.1985 по 17.03.1986 - водій першого класу Попаснянського районного виробничого об`єднання по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства, що підтверджується записом №11 трудової книжки.

23 квітня 2019 року позивач, досягнувщи 60-річного віку та маючи загальний страховий стаж більш 38 років, звернувся до УПФУ в Попаснянському районі із заявою про призначення мені пенсії за віком, надавши при цьому передбачений діючим законодавством України перелік необхідних документів, в тому числі й свою трудову книжку.

З 23 квітня 2019 року на підставі поданої позивачем заяви Управлінням ПФУ в Попаснянському районі йому була призначена пенсія за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при цьому загальний трудовий стаж за віком склав 34 роки 1 місяць 17 днів.

Разом з тим, до страхового стажу не був зарахований період роботи з 01.04.1982 по 18.03.1986 на Попаснянському районному виробничому об`єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства.

Не погоджуючись з такими діями посадових осіб УПФУ, 31 травня 2019 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі із заявою про надання роз`яснення щодо неврахування вищезазначеного періоду роботи.

18 червня 2019 року позивач отримав лист УПФУ від 11.06.2019 №5823/02, за змістом якого позивача було повідомлено, що при призначені пенсії не враховано період роботи з 01.04.1982 по 18.03.1986 на Попаснянському районному виробничому об`єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства, оскільки в графі 4 трудової книжки не вказано дату і номер наказу або розпорядження на звільнення, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях від 09 липня 1958 року №620 із змінами та доповненнями від 02 липня 1963 року, згідно якої при заповненні графи 4 трудової книжки вказується дата і номер, наказу, розпорядження або прийомної записки.

Вважаю, що такі дії відповідача є незаконними, безпідставними та протиправними, які не ґрунтуються на Законі та порушують право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 04.09.2019 відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії; вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області позов не визнало, про що подав відзив на позовну заяву (а.с. 31-33).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що 23.04.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви надав документи: паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудову книжку НОМЕР_1 від 10.08.1977, атестат № 6087 технічного училища № 101 міста Сєвєродонецька, військовий квиток НОМЕР_2 6401721, архівну довідку № 279 від 23.04.2019, видану Комунальною установою Попаснянської міської ради «Трудовий архів територіальних громад району».

На дату звернення з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 за розрахунком управління має страховий стаж 34 роки 01 місяць 17 днів.

Тобто, станом на 23.04.2019 ОСОБА_1 виповнилось 60 років , він має необхідну кількість страхового стажу для призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІУ.

Управлінням 17.05.2019 було розглянуто заяву позивача та з 17.04.2019 призначено пенсію за віком в сумі 2534,37 грн. довічно.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 10.08.1977 ОСОБА_1 також працював у період з 01.04.1982 по 18.03.1986 в Попаснянському районному виробничому об`єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства.

Зазначений період роботи не враховано до страхового стажу позивача при призначенні пенсії , оскільки в графі 4 трудової книжки не вказано дату і номер наказу або розпорядження на звільнення, що є грубим порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 №110.

У наданій позивачем архівній довідці № 279 від 23.04.2019, виданій Комунальною установою Попаснянської міської ради «Трудовий архів територіальних громад району» зазначено , що документи «Накази з особового складу за 1982-1994 роки» та «Відомості з нарахування заробітної плати за 1982-1985 роки» від Попаснянського районного виробничого об`єднання по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства ,(реорганізованого в Попаснянське ремонтно-транспортне підприємство) на зберігання до КУ «Трудовий архів» не надходили.

Тобто, ОСОБА_1 не надав управлінню Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області первинні документи для підтвердження страхового стажу у період з 01.04.1982 по 18.03.1986 в Попаснянському районному виробничому об`єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства , тому підстави для зарахування зазначеного періоду до страхового стажу у відповідача відсутні.

Позивач звертався до управління за роз`ясненням 31.05.2019. Звернення було розглянуте та надано відповідь № 5823/02 від 11.06.2019.

Спірний період не зараховано управлінням через наявні неправильні записи про період роботи у трудовій позивача, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 №110 та відсутність первинних документів.

З урахуванням викладеного, відповідач просить позовні вимоги залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області із заявою від 23 квітня 2019 року про призначення йому пенсії за віком (арк. спр. 39 зв.).

Згідно з інформацією, що міститься в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, Управлінням Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області 17 травня 2019 року прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 17 квітня 2019 року (арк. спр. 36).

Згідно з інформацією, що міститься в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, стаж ОСОБА_1 для розрахунку права на пенсію за віком складає 34 років 01 місяць 17 днів. У межах спірних правовідносин до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.04.1982 по 18.03.1986 (арк. спр. 36 зв.).

Відповідно до записів у трудовій книжці від 10 серпня 1977 року серії НОМЕР_1 (арк. спр. 12-23, 42 зв.-45 зв.), у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 з 01.04.1982 по 18.03.1986 працював водієм 2го класу Попаснянському районному виробничому об`єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства, що складає 3 роки 11 місяців 17 днів.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до абзаців другого, четвертого частини першої статті 26 Закону № 1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону (абзац перший частини другої статті 27 Закону № 1058-IV).

Згідно з абзацом першим частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини (абзац четвертий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац п`ятий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до абзацу першого підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Абзацом першим пункту 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до абзацу першого пункту 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі Інструкція № 58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами (пункт 2.1. Інструкції № 58).

Згідно з абзацами другим, четвертим пункту 2.2. Інструкції № 58 до трудової книжки вносяться відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 2.4. Інструкції № 58 усі записи трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються рабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується «05.01.1993». Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів (пункт 2.9. Інструкції № 58).

Згідно з пунктом 2.10. Інструкції № 58 у розділі «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: «Запис за № таким-то недійсний». Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки. У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: «Запис за № таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі». При зміні формулювання причини звільнення пишеться: «Запис за № таким-то є недійсним» звільнений... і зазначається нове формулювання. У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення. При наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаної недійсною, на прохання працівника видається «Дублікат» трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним.

Відповідно до пункту 2.27. Інструкції № 58 запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

З трудової книжки від 10 серпня 1977 року серії НОМЕР_1 слідує, що ОСОБА_1 01 квітня 1982 року прийнятий водієм 2го класу Попаснянського районного виробничого об`єднання по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства на підставі наказу від 31 березня 1982 року № 26-к (запис № 10), а 18 березня 1986 року на підставі постанови ЦККПСС та СМ СРСР від 14 листопада 1985 року № 1114 «Про дальше вдосконалення управління агропромисловим комплексом» звільнений (арк. спр. 12-23, 42 зв.-45 зв.)

Суд зауважує, що відповідач не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Порушення, які допущені при оформленні трудової книжки, жодним чином не нівелюють достовірність таких записів та інформацію про стаж роботи особи.

Зазначене дає підстави встановити, що позивач з 01 квітня 1982 року по 18 березня 1986 року працював у Попаснянському районному виробничому об`єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства, у зв`язку з чим відповідач протиправно не зарахував зазначений період роботи до страхового стажу при вирішенні питання про призначення пенсії.

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Таким чином, за наслідками судового розгляду судом встановлено, що відповідачем при призначенні позивачу пенсії за віком за заявою від 23 квітня 2019 року протиправно не зараховано до страхового стажу 3 роки 11 місяців 17 днів, внаслідок чого неправильно обчислено страховий стаж.

У зв`язку з цим, наявні підстави для зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок страхового стажу при призначенні пенсії за віком за заявою від 23 квітня 2019 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, яка полягає в тому, що спірний період роботи позивача з 01.04.1982 по 18.03.1986 повинен бути зарахований до страхового стажу у повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

зарахувати до загального стажу роботи період з 01 квітня 1982 року по 18 березня 1986 року, що позивач працював водієм в Попаснянському районному виробничому об`єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства та одночасно визнати, що записи в трудовій книжці є дійсними для отримання пенсії за віком;

зобов`язати відповідача перерахувати призначену пенсію з урахуванням стажу роботи в період з 01 квітня 1982 року по 18 березня 1986 року, коли позивач працював водієм в Попаснянському районному виробничому об`єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства з наступного дня з моменту подання заяви про призначення пенсії.

У задоволенні вимог про визнання дії відповідача незаконними у відмові у призначенні позивачу пенсії на загальних засадах з урахуванням загального стажу роботу в період з 01 квітня 1982 року по 18 березня 1986 року, де він працював водієм в Попаснянському районному виробничому об`єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства слід відмовити, оскільки у межах спірних правовідносин способом судового захисту порушеного права є визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, які полягають у неправильному обчисленні страхового стажу. Дії, які суб`єкту владних повноважень необхідно вчинити у межах спірних правовідносин з метою відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, - провести перерахунок страхового стажу, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, здійснити перерахунок пенсії з дати призначення пенсії та виплатити різницю в пенсії, яка склалася з дати призначення пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Отже, обраний позивачем спосіб судового захисту не відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах не є необхідним.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн, що підтверджено квитанцією від 29 серпня 2019 року № 0.0..1.

Як вже вище вказано, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню внаслідок обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права.

При цьому предметом спору у даній справі є неправильне обчислення страхового стажу та зобов`язання органу Пенсійного фонду України відновити порушене право.

Відповідно, обрання неналежного способу захисту порушених прав фактично не змінює тієї обставини, що вимоги позивача є правомірними.

З огляду на те, що судом встановлено неправильне обчислення позивачу страхового стажу при призначенні пенсії за віком, внаслідок чого позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з корегуванням обраного позивачем способу судового захисту, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (, 93300, Луганська область, м. Попасна, вул. Шкільна, буд. 2) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області, які полягають у неправильному обчисленні страхового стажу при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за заявою від 23 квітня 2019 року.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області провести ОСОБА_1 перерахунок страхового стажу при призначенні пенсії за віком за заявою від 23 квітня 2019 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, здійснити перерахунок пенсії з 17 квітня 2019 року та виплатити різницю в пенсії, яка склалася з 17 квітня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (, 93300, Луганська область, м. Попасна, вул. Шкільна, буд. 2) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов