Справа № 826/7541/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 вересня 2019 року № 826/7541/17

Окружний адміністративний суд м. Києва, у складі судді Вєкуа Н.Г, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправною та скасування постанови №549/840/13-4/14/П від 11.05.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» (04053, м. Київ, вул. Артема, 37-41, оф. 407, ) з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01601, м. Київ, вул. Грінченка,3, ), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 549/840/13-4/14/П про застосування штрафної санкції за порушення, вчинені на ринку фінансових послуг від 11.05.2017 року.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що оскаржувана постанова винесена без повного, всебічного з`ясування всіх обставин справи, є необґрунтованою та безпідставною, відповідачем не враховано клопотання позивача від 05.12.2016 року №2083 та від 05.05.2017 року за вих № 1022, в якому позивач просив зупинити провадження у справі про порушення законодавства на ринку фінансових послуг Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» за актом від 18.04.2017 року № 840/13-4/14, в зв`язку із тим, що позивач оскаржив розпорядження від 20.10.2016 року № 2652 до суду. Тому вважав, що справу щодо невиконання розпорядження від 20.10.2016 року неможливо розглянути до вирішення пов`язаної з нею справи, що розглядалась в суді.

Відповідач із доводами позовної заяви не погодився, зазначив, що на час прийняття постанови про накладення штрафу розпорядження № 2652 було чинним та не скасоване у судовому порядку, а від товариства не надходило документів щодо виконання вимог розпорядження № 2652, тому відповідач мав всі підстави для застосування штрафних санкцій до позивача.

Ухвалою суду від 14 червня 2017 року відкрито провадження у справі (суддя Аблов Є.В).

Відповідно до розпорядження Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.05.2019 року № 447 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» справу № 826/7541/17 передано на повторний автоматичний розподіл між суддями.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2019 року дану справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду м. Києва Вєкуа Н.Г.

Ухвалою суду від 15 травня 2019 року справу прийнято до свого провадження суддею Вєкуа Н.Г.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, до Нацкомфінпослуг надійшло звернення ОСОБА_1 щодо невиконання Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та порушення вимог законодавства про фінансові послуги.

З метою належного розгляду питання, порушеного у зверненні, Нацкомфінпослуг було надіслано вимогу щодо отримання від товариства інформації та документів.

За результатами розгляду документів, відповідачем було встановлено порушення абзаців 1-3 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

20.10.2016 року відповідачем винесено розпорядження №2652 «Про застосування заходу впливу до позивача за порушення вимог законодавства у сфері фінансових послуг». Вказаним розпорядженням відповідач постановив: «Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень, з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 10.11.2016 року».

17.11.2016 року , в зв`язку із невиконання вимог вказаного розпорядження від 20.10.2016 року № 2652, відповідачем складено акт № 739/13-14/13/4 про порушення законодавства на ринку фінансових послуг Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» та розпочато провадження у справі про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, щодо невиконання розпорядження № 652.

08.12.2016 року, за результатами розгляду вказаного Акту, відповідачем була винесена постанова № 413/13-15/13/4 про застосування штрафної санкції за порушення, вчинені на ринку фінансових послуг. Відповідно до зазначеної постанови, на позивача було накладено штраф у розмірі 1 700,000 грн.

Позивач не погодився із винесеною постановою № 413/13-15/13/4 та оскаржив її до суду (справа № 826/100/17).

25.01.2017 року відповідач повторно склав акт № 73/13-4/14 про порушення законодавства на ринку фінансових послуг щодо невиконання позивачем розпорядження від 20.10.2016 року № 2652 та 16.02.2017 року виніс постанову № 63/73/13-4/14/п про застосування штрафної санкції у розмірі 3 400,00 грн.

Позивач оскаржив вказану постанову до Окружного адміністративного суд м. Києва (провадження № 826/3258/17).

Проте, 18.04.2017 року відповідач втретє склав акт № 840/13-4/14 про порушення законодавства на ринку фінансових послуг Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» щодо невиконання розпорядження від 20.10.2016 року № 2652.

11.05.2017 року відповідач втрете виніс постанову № 549/840/13-4/14/П, відповідно до якої застосував до позивача штрафну санкцію у розмірі 6800,00 грн.

В зв`язку із незгодою з винесеною постановою від 11.05.2017 року, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінки спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Метою цього Закону є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 даного Закону, ринки фінансових послуг - це сфера діяльності учасників ринків фінансових послуг з метою надання та споживання певних фінансових послуг. До ринків фінансових послуг належать професійні послуги на ринках банківських послуг, страхових послуг, інвестиційних послуг, операцій з цінними паперами та інших видах ринків, що забезпечують обіг фінансових активів.

З частини першої статті 21 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» вбачається, що державне регулювання ринків фінансових послуг щодо страхових послуг здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Пунктом 10 частини першої статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно - правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати зокрема такі заходи впливу, як накладення штрафів в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про усунення порушення щодо надання фінансових послуг - у розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу частини першої статті 42 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» штрафи, передбачені статтею 41 цього Закону, накладаються Головою, іншими членами національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, а також уповноваженими комісією посадовими особами після розгляду матеріалів, що засвідчують факт правопорушення.

Указом Президента України від 23 листопада 2011 року № 1070/2011 затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Положення).

За змістом пунктів 1 та 2 зазначеного Положення Нацкомфінпослуг є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України, який у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2012 № 2319, затверджено Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України (далі - Положення №2319).

Положення №2319 визначає порядок провадження у справах про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - справи про правопорушення), механізм прийняття рішень Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг) про застосування заходів впливу та їх оскарження.

Згідно з пунктом 1.3 Положення №2319 його метою є врегулювання правовідносин, пов`язаних, у тому числі із складанням уповноваженими та посадовими особами Нацкомфінпослуг документів про порушення законодавства про фінансові послуги та застосуванням Нацкомфінпослуг або уповноваженими особами Нацкомфінпослуг заходів впливу.

Пунктом 1.4 Положення №2319 встановлено, що заходи впливу застосовуються в порядку, визначеному цим Положенням.

Згідно з пунктом 1.5. Положення №2319 Нацкомфінпослуг як колегіальний орган або уповноважені особи Нацкомфінпослуг обирають і застосовують заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення законодавства про фінансові послуги, враховуючи наслідки порушення та застосування таких заходів.

Дані та інформація про ознаки порушення законодавства про фінансові послуги можуть міститися у тому числі в матеріалах, отриманих на письмову вимогу Нацкомфінпослуг про надання необхідних документів та інформації.

Посадова особа Нацкомфінпослуг при виявленні порушення законодавства про фінансові послуги, за яке застосовується захід впливу, складає акт про правопорушення (пункт 1.11.).

Належним чином оформлені акт про правопорушення, рішення Нацкомфінпослуг або уповноваженої особи Нацкомфінпослуг про результати розгляду справи про правопорушення вважається надісланим особі, якщо їх надіслано поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис (пункт 1.12.).

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.4 Положення №2319 Нацкомфінпослуг може застосовувати заходи впливу, зокрема, накладати штрафи в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Рішення про накладення штрафної санкції (штрафу) на особу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, приймається у вигляді постанови уповноваженої особи Нацкомфінпослуг.

Штрафні санкції (штрафи) накладаються Головою Нацкомфінпослуг та керівниками самостійних структурних підрозділів або особами, які їх заміщують, за напрямами здійснення нагляду за окремими ринками фінансових послуг.

Розгляд справ про правопорушення та застосування заходу впливу, передбаченого підпунктом 3 пункту 2.1 Положення №2319, належить до повноважень Голови Нацкомфінпослуг або директорів департаментів за напрямами здійснення нагляду за окремими ринками фінансових послуг (пункт 3.2.).

З наведеного вбачається, що до повноважень Нацкомфінпослуг як органу, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг щодо страхових послуг, відноситься прийняття рішень про накладення штрафів за порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг.

Окрім того, що рішення суб`єкта владних повноважень має бути прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України і з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, воно має ще й відповідати іншим критеріям, обов`язковість яких встановлено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в тому числі бути обґрунтованим, тобто прийнятим з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та розсудливим.

Пунктом 2.4 Положення №2319 встановлено, якщо до особи застосований захід впливу у вигляді штрафної санкції (штрафу) за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послу, і цією особою сплачено штраф, але правопорушення, за яке застосовано штрафну санкцію, не усунено, до такої особи може бути застосований захід впливу, передбачений підпунктом 1 пункту 2.1 цього розділу.

Так, відповідно до п.п. 1 п. 2.1 Положення Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу, крім іншого: зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення , яке, в свою чергу, згідно п. 2.2 оформлюється письмовим розпорядженням (приписом) Нацкомфінпослуг.

Суд вважає, що Нацкомфінпослуг під час розгляду справи про правопорушення 08.12.2016 року необґрунтовано відмовив ПАТ «Київський страховий дім» у задоволенні клопотання про зупинення провадження у цій справі.

Відповідно до пункту 4.19 Положення №2319 провадження у справі про правопорушення може бути зупинено, зокрема, якщо справу про правопорушення неможливо розглянути до вирішення пов`язаної з нею справи, що розглядається в суді, - до набрання рішенням суду в такій справі законної сили.

Пунктом 5.4 Положення №2319 за рішенням Голови Нацкомфінпослуг або члена Нацкомфінпослуг, який виконує обов`язки та повноваження Голови Нацкомфінпослуг, виконання рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходу впливу, яке оскаржується особою, може бути зупинено до закінчення розгляду такої скарги та винесення відповідного рішення Нацкомфінпослуг.

Дійсно, аналіз змісту викладених правових норм свідчить про право, а не обов`язок відповідача зупиняти провадження у справі про правопорушення та зупиняти виконання заходу впливу.

Проте, реалізація відповідачем такого права відповідно до вимог частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України має здійснюватися обґрунтовано та розсудливо, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Натомість, оскаржувана постанова, окрім ствердження відповідачем про неприйняття Нацкомфінпослуг на засіданні 11.05.2017 рішення про зупинення провадження у справі про правопорушення, не містить жодного обґрунтування мотивів неприйняття такого рішення. Відповідач лише зазначив, що оскільки на час прийняття постанови розпорядження № 2652 є чинним та не скасовано у судовому порядку, а від товариства не надходило документів щодо виконання вимог розпорядження, відповідач вважає за потрібне застосувати штрафні санкції до товариства.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що при прийнятті постанови від 11.05.2017 №549/840/13-4/14/п відповідач діяв необґрунтовано та нерозсудливо, оскільки без викладення будь-яких мотивів відмовив у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження в справі про правопорушення. При цьому суд вважає, що згадані клопотання потребували оцінки Нацкомфінпослуг з огляду на наявність у них інформації про оскарження розпорядження від 20.10.2016 року до суду, а також відкриття провадження у цивільній справі № 761/20928/15-ц, що розглядалась Шевченківським районним судом м. Києва.

Суд безпосередньо не надає оцінку вказаним клопотанням, оскільки це належить до дискреційних повноважень відповідача, але вважає, що без вирішення цих клопотань належним чином оскаржувану постанову Нацкомфінпослуг про застосування до позивача штрафу прийнято передчасно.

Окрім рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 31.08.2017 у справі №761/20928/15-ц, яким відмовлено в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «Київський страховий дім» про стягнення страхового відшкодування, яке має значення для вирішення питання щодо доцільності виконання розпорядження Нацкомфінпослуг від 20.10.2016 №2652, в матеріалах справи міститься копія постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.2017 року по справі № 826/17460/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправним та скасування розпорядження від 20.10.2016 року № 2652, за невиконання кого винесена оскаржувана постанова, яким визнано протиправним та скасовано вказане розпорядження.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2018 року апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг - залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2017 року - без змін.

З огляду на вказане, суд вважає постанову від 11.05.017 року про застосування до позивача штрафу на підстави розпорядження, яке визнано судом протиправним, такою, що не підлягає виконанню та має бути скасована.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (04053, м. Київ, вул. Артема, 37-41, оф. 407, ) задовольнити повністю;

2. Визнати протиправною та скасувати Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 549/840/13-4/14/П про застосування штрафної санкції за порушення, вчинені на ринку фінансових послуг від 11.05.2017 року;

3.. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (04053, м. Київ, вул. Артема, 37-41, оф. 407, ) судові витрати у розмірі 1600,00 грн (одна тисяча шістсот грн 00 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.Г. Вєкуа