Справа № 120/775/19-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/775/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Томчук Андрій Валерійович

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

18 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини - НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2019 року (місце ухвалення рішення м. Вінниця, повний текст складено 11.05.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини - НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
В березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання відповіді на звернення від 31.01.2019 щодо отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в розмірі 61 302,36 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що проходив дійсну військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 01.07.2015 по 08.09.2017. Отримавши довідку в/ч НОМЕР_1 №3291 від 05.12.2018 про вартість речового майна, що належить до видачі, 31.01.2019 звернувся до в/ч із письмовою заявою щодо отримання грошової компенсації за неотримане речове майно за весь період служби в ЗСУ з 20.09.2000 по 08.09.2017.

Не отримавши жодної відповіді на зазначену заяву, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 стосовно ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 31.01.2019 щодо отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в розмірі 61 302,36 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 .

Не погодившись із таким рішенням, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2019 року та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що Військова частина НОМЕР_1 здійснила виплату позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно в сумі 51171,90 грн. Вважає, що так як позивач не виконував обов`язки військової служби, а компенсація за неотримане майно не відноситься до грошового забезпечення, то наявні підстави для утримання податку з грошової компенсації.

До Сьомого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на апеляційну скаргу, у яких він зазначає, що судом першої інстанції винесено обґрунтоване рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин по справі та з врахуванням норм чинного законодавства та просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького адміністративного суду м. Києва від 11 травня 2019 року без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період з 01.07.2017 року по 08.09.2017 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 .

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 08.09.2017 №230 позивач звільнений з військової служби у запас за пунктом "а" ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». При звільненні позивачу не була виплачена компенсація за неотримане речове майно.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2018 у справі №0240/2442/18-а задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 . Вирішено визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 14 березня 2018 року та від 08 травня 2018 року щодо отримання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178, для отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за період з 20.09.2000 року по 08.09.2017 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 виготовити та направити ОСОБА_1 на його поштову адресу довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178, для отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за період з 20.09.2000 року по 08.09.2017 року.

18.01.2019 засобами поштового зв`язку позивачем отримано довідку №5 в/ч НОМЕР_1 №3291 від 05.12.2018 про вартість речового майна, що належить до видачі звільненому з військової служби у запас відповідно до підпункту "і" пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", сержанта ОСОБА_1 . Згідно даної довідки визначено вартість речового майна (225 предметів) з урахуванням прибуткового податку у розмірі 61302,3688 грн.

31.01.2019 позивач звернувся до командира в/ч НОМЕР_1 із заявою про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в розмірі 61302,36 грн.

Вказана заява направлена відповідачеві та отримана останнім 05.02.2019 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Не отримавши відповіді на вказану заяву, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку про протиправну бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 31.01.2019 стосовно отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. ОСОБА_1 як військовослужбовець відповідно до п.3 Порядку №178 має законне право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яка має бути виплачена саме в/ч НОМЕР_1 .

Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, врегульовані Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі-Закон №2011-XII).

Статтею 1 Закону №2011-XII встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Системний аналіз Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджено постановою Кабінетом Міністрів України від 16.03.2016р. № 178; Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008р.; Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період яка затверджена Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 р. № 232, дають підстави для висновків, що військовослужбовці, звільнені з військової служби, мають право отримати грошову компенсацію за неотримане речове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, враховуючи вимоги апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 , апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в частині суми нарахованих податків з грошової компенсації за неотримане речове майно.

Підпункт 168.1.1 пункту 168.1 стаття 168 Податкового кодексу України: податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Пункт 168.5 статті 165 Податкового кодексу України: суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2017 року № 375) затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі - Порядок № 44).

Згідно пунктів 2 - 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. №44 "Про затвердження Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу" грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Держспецзв`язку, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Відповідно до вимог абз.3 п.242 "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.

Доводи відповідача про те, що суми відраховані як податок з компенсації за неотримане речове майно не відносить до грошового забезпечення військовослужбовця є необґрунтованими, оскільки несвоєчасна виплата грошового забезпечення (не в день звільнення та проведення розрахунку) сталася з вини самого відповідача. Позивач не може бути позбавлений права на компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб.

Вказана позиція узгоджена з постановою Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №812/1048/17, де також зазначено, що механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.

Пунктом168.5 ст.168 Податкового кодексу України та Порядком №44 визначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Також, колегія суддів звертає увагу, що суду першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення не було відомо про виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно у розмірі 51171,90 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 308 КАС України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Надані відповідачем до апеляційної скарги додаткові докази колегія суддів не приймає, оскільки відповідачем, на виконання вимог ч.4 ст. 308 КАС України, не доведено неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання відповіді на звернення від 31.01.2019 щодо отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно та зобов`язання В/ч НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно саме в розмірі 61 302,36 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки колегії суддів.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини - НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.
Постанова суду складена в повному обсязі 18 вересня 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.