Справа № 446/1420/15-а
Суддя: Самсін М. Л.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/1420/15-а
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2017 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді Самсін М. Л.
за участю секретаря судового засідання Груба Л.М.
позивача ОСОБА_1
третьої особи Ринда О.І ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ременівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинення дій,
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ременівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинення дій, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області від 21 серпня 2014 року за № 323 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 та рішення Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області від 15 квітня 2015 року № 4 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 » Зобов`язати Ременівську сільську раду Кам`янка-Бузького району Львівської області розглянути на черговій сесії сільської ради відповідно до чинного законодавства питання затвердження проекту технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1903 га, розташованої в с. Ременів АДРЕСА_1 Зарічної ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства. Стягнути судові витрати.
Окрім того, в провадженні Кам`янка-Бузького районного суду знаходиться справа ОСОБА_1 до Ременівської сільської ради про визнання незаконною бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08.06.2017 року справи об`єднано в одне провадження.
В судовому засіданні позивач вимоги позову підтрима та просили його задовольнити посилаючись на те, що відповідачем без правових підстав, без належного вирішення питання щодо наявності та відсутності підстав для задоволення заяви прийнято незаконне рішення.
В судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча належно був повідомлений про дату та час розгляду справи, про що свідчать рекомендовані поштові відправлення, не попередили суд про причину неявки.
Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні просила суд залишити за нею земельну ділянку, якою вона користується на протязі багатьох років, при вирішенні позову покладається на розсуд суду.
Суд, заслухавши пояснення позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Частиною 1 ст.6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Аналіз даної процесуальної норми свідчить про те, що особа може звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, свобод або інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень, які можуть проявлятися у формі рішень, дій або бездіяльності.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.11 КАС України).
Відповідно до загального правила ч.2 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу і не може виходити за межі позовних вимог. Вихід за межі позовних вимог можливий лише у виключних випадках.
Згідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення. Між цим, за нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Судом встановлено, що на підставі рішення № 9 Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області двадцять другої позачергової сесії шостого скликання від 01.11.2013 року надано дозвіл ОСОБА_1 для розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,20 га в АДРЕСА_2 для ведення особистого селянського господарства.(а.с.11).
21.08.2014 р. рішенням № 323 Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області двадцять восьмої сесії шостого скликання, розглянувши заяву ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,1903 га розташованої в с. Ременів біля АДРЕСА_2 , призначеної для ведення особистого селянського господарства, беручи до уваги те, що при внесенні відомостей про дану земельну ділянку до державного земельного кадастру (державній реєстрації ділянки) було виявлено, що згідно кадастрової зйомки її межа заходить на суміжну земельну ділянку ОСОБА_3 , що було упущено при геодезичному встановленню та узгодженню з суміжними землекористувачами меж даної ділянки, зважаючи на необхідність корегування в технічній документації параметрів згаданої ділянки вирішила відмовити ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,1903 га розташованої в селі Ременів біля АДРЕСА_4 Зарічна, призначеної для ведення особистого селянського господарства. Рекомендовано ОСОБА_1 звернутися в спеціалізовану землевпорядну організацію, якою було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,1903 га розташованої в селі Ременів біля АДРЕСА_4 Зарічна, призначеної для ведення особистого селянського господарства для проведення меж цієї ділянки у відповідність до її фактичного використання на місцевості.(а.с.14)
18.03.2015 року позивач звернувся із заявою до Кам`янка-Бузької районної ради щодо затвердження технічної документації із землеустрою по встановленні в натурі меж земельної ділянки призначеної для ведення особистого селянського господарства. Згідно заяви ОСОБА_1 начальником відділу захисту прав громадян, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища виконавчого апарату Кам`янка-Бузької районної ради Ковалем В.Т. у присутності землевпорядника Ременівської сільської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_1 31 березня 2015 року проведено обстеження земельних ділянок вищевказаних громадян з виїздом на місце та встановлено наступне: рішенням двадцять восьмої сесії шостого скликання Ременівської сільської ради від 21 серпня 2014 року № 323 прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,1903 га розташованої в с.Ременів біля АДРЕСА_2 , призначеної для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з тим, що при внесенні відомостей про дану земельну ділянку до державного земельного кадастру було виявлено, що згідно кадастрової зйомки її межа заходить на суміжну земельну ділянку ОСОБА_3 , що було упущено при геодезичному встановленню та узгодженню з суміжними землекористувачами меж даної ділянки. Зйомка проводилась без представника Ременівської сільської ради. Встановлено, що відповідно до актів обмірів земельних ділянок (далі Акти), що підшити у технічному звіті обміру присадибних ділянок колгоспу «17 Вересня» с. Ременів Кам`янка-Бузького району Львівської області від 1989 року згідно Акту № 68 за гр. ОСОБА_4 рахувалось 0,07 га, матір`ю гр. ОСОБА_3 . Даних про ОСОБА_5 відсутні по причині відсутності на той час житлового будинку. Згадані дані про земельні ділянки не визначають їх чітких меж та місця розташування. У згаданих Актах площі присадибних землекористувань включають в себе, в тому числі, земельні ділянки в польових землях колгоспу. Враховуючи вищенаведене, Кам`янка-Бузька районна рада рекомендує розглянути заяву ОСОБА_1 на сесії Ременівської сільської ради і пропонує такі варіанти у вирішенні даного питання: 1) Запропонувати обмін земельними ділянками. 2) Надати гр. ОСОБА_6 земельну ділянку рівноцінну в іншому місці. 3) Винести спірну земельну ділянку з середини на край з сторони заїзду.
15.04.2015 року рішенням № 4 тридцять третьої сесії шостого скликання Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області розглянувши заяву ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,1903 га розташованої в с. Ременів біля АДРЕСА_2 , призначеної для ведення особистого селянського господарства, беручи до уваги те, що при внесенні відомостей про дану земельну ділянку до державного земельного кадастру (державній реєстрації ділянки) було виявлено, що згідно кадастрової зйомки її межа заходить на суміжну земельну ділянку ОСОБА_3 , що було упущено при геодезичному встановленню та узгодженню з суміжними землекористувачами меж даної ділянки, зважаючи на необхідність корегування в технічній документації параметрів згаданої ділянки вирішила повторно відмовити ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,1903 га розташованої в селі Ременів біля АДРЕСА_4 Зарічна, призначеної для ведення особистого селянського господарства. Повторно рекомендовано ОСОБА_1 звернутися в спеціалізовану землевпорядну організацію, якою було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 0,1903 га розташованої в селі Ременів біля АДРЕСА_4 Зарічна, призначеної для ведення особистого селянського господарства для проведення меж цієї ділянки у відповідність до її фактичного використання на місцевості.(а.с.19)
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Відповідно до п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях, зокрема, сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.
Конституційний Суд України у Рішенні від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.19, ст.144 Конституції України, ст.25, ч.14 ст.46, частин 1,10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вирішив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, частиною 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Положеннями ст.ст.116,118,121,122 ЗК України визнаються повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами та норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам.
Частиною 1статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 цієї статті). Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (ч.4 цієї статті).
Згідно п. «б» ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної та комунальної власності в розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.
Статтею 118 ЗК України визначений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Відповідно до ч.ч.6,7 цієї статті, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, зокрема, із земель комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства, подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.
Відповідний орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ( а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Отже, вищевказаними положеннями ЗК України визначено виключні підстави щодо прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Згідно з положеннями ч.1ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 постанови №2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» вказав про те, що з огляду на зазначену норму (ч.3 ст.2 КАС України) під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Отже, виходячи з викладеного та аналізуючи в системному зв`язку підстави звернення позивача до відповідача з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1903 га розташованої в селі Ременів біля вулиці Зарічна та надання її у власність, виходячи зі змісту статей 116, 118, 121, 122 ЗК України, законодавчо визначених підстав для відмови в задоволенні заяви, визначених ст.118 ЗК України та тих підстав для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 , які зазначені 21.08.2014 р. рішенням № 323 Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області двадцять восьмої сесії шостого скликання та 15.04.2015 року рішенням № 4 тридцять третьої сесії шостого скликання Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, що при внесенні відомостей про дану земельну ділянку до державного земельного кадастру (державній реєстрації ділянки) було виявлено, що згідно кадастрової зйомки її межа заходить на суміжну земельну ділянку, що було упущено при геодезичному встановленню та узгодженню з суміжними землекористувачами меж даної ділянки, зважаючи на необхідність корегування в технічній документації параметрів згаданої ділянки, вбачається, що при прийнятті даного рішення орган місцевого самоврядування допустив порушення норм ст.ст.116, 118 ЗК України, оскільки в ч.9 ст.118 ЗК України не зазначено про такі підстави для відмови.
Водночас, вирішуючи вимоги адміністративного позову в частині зобов`язання Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області розглянути на черговій сесії сільської ради відповідно до чинного законодавства питання затвердження проекту технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1903 га, розташованої в с. Ременів АДРЕСА_5 . Зарічної ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.9 ст.118 ЗК України: відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
При цьому суд враховує положення ч.9 ст.118 ЗК України, яка визначає виключне право органів місцевого самоврядування та державних органі на прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Крім того, враховуючи часткове задоволення позовних вимог - в силу ст.94 КАС України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати, пов`язані з отриманням правової допомоги в розмірі 4500,00 грн., підтверджені належними доказами, наданими представником позивача до матеріалів справи та 73 грн. 08 коп. судових витрат.
Керуючись ст.ст. 71, 158, 160 - 163 КАС України, суд,-
адміністративний позов ОСОБА_1 до Ременівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинення дій задовольнити частково.
Визнати незаконним та скасувати рішення Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області від 21 серпня 2014 року за № 323 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 » та рішення Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області від 15 квітня 2015 року № 4 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 ».
Стягнути з Ременівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4500,00 грн. та 73 грн. 08 коп. судових витрат.
В решті позовних вимог відмовити.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Львівського апеляційного адміністративного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області.

Суддя :