Справа № 816/1126/17
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 р.Справа № 816/1126/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2017 року, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, вул. Пушкарівська, 9/ АДРЕСА_1 м. АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , повний текст складено 06.09.19 року по справі № 816/1126/17

за позовом Головного управління ДФС у Полтавській області

до ОСОБА_1 третя особа Державна податкова інспекція у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Головне управління ДФС у Полтавській області звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 ,третя особа Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просив суд:

- стягнути податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що податковий борг відповідача виник у зв`язку з несплатою узгодженого грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням № 01-1304 від 01.06.2016, та підлягає стягненню у судовому порядку.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2017 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) суму податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25000,00 грн (двадцять п`ять тисяч гривень) на розрахунковий рахунок № 0002, код бюджетної класифікації платежу 18011000, одержувач УДКС у місті Полтаві Полтавської області, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області МФО 831019.

Не погодившись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинм справи, просить постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2017 скасувати та прийняти нову постанову, в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що відповідно до норм Податкового кодексу України місцеві ради обов`язково устанавлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю). Однак, позивач не надав жодного рішення Полтавської міської ради про встановлення податку на майно. Крім того, щоб транспортний засіб підпадав від визначення об`єкта оподаткування, встановленого пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України, його середньоринкова вартість за податковий 2016 період має перевищувати 1033500 грн., однак відповідно до офіційного сайту Мінекономрозвитку та торгівлі України, здійснено розрахунок відповідно до Інформації середньоринкової вартості автомобіля Acura MDX 2014 року об`ємом циліндрів двигуна 3,471 л., до 5 років експлуатації становить 654741 грн. 56 коп (станом на 2016 рік), що не перевищує 750 розмірів заробітньої плати, встанволеної законом на 01.01.2016, тобто не перевищує 1033500 грн. 00 коп.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встанволено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області.

Головним управлінням ДФС у Полтавській області отримано від ГУ ДАІ УМВС України в Полтавській області інформацію про те, що відповідач є власником транспортного засобу ACURA MDX 2014 року випуску з об`ємом двигуна 3471 куб. см, державний номерний знак НОМЕР_2 , та керуючись пп. 267.6.1. п. 267.1. статті 267 та пп. 267.6.2. п. 267.6. статті 267 Податкового кодексу України відповідачу сформовано та надіслано податкове повідомлення-рішення.

ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення № 01-1304 від 01.06.2016, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000 грн, яке направлено платнику податків за місцем його реєстрації 01.06.2016, однак останнє повернуто з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання" .

В подальшому, ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 01.11.2016 №3417-17 на суму 25000 грн., яку направлено відповідачу 07.11.2016, однак останнє повернуто з відміткою поштового відділення про причини невручення "за закінченням терміну зберігання".

Однак, суму податкового боргу із транспортного податку у розмірі 25 000 грн, відповідачем не погашено, що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги Головного управління ДФС у Полтавській області є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

У відповідності до пп. 267.1.1. п. 267.1. статті 267 Податкового кодексу України (у редакції на час спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

За змістом пп. 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Згідно із пунктом 267.4. статті 267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Підпунктами 267.6.1., 267.6.2. пункту 267.6. статті 267 Податкового кодексу України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Матеріалами справи підтверджено, що ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення № 01-1304 від 01.06.2016, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000 грн., яке направлено платнику податків за місцем його реєстрації 01.06.2016, однак останнє повернуто з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З огляду на приписи пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення - рішення № 01-1304 від 01.06.2016 вважається врученим відповідачу.

Згідно з пп. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 Податкового кодексу України транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

У строк, визначений Податковим кодексом України, транспортний податок відповідачем не сплачено.

Доказів того, що податкове повідомлення - рішення в адміністративному або судовому порядку оскаржувалося, сторонами по справі не надано.

Таким чином податкове повідомлення - рішення є чинним, а визначена ним сума податкового зобов`язання вважається узгодженою.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного суду від 21.03.2019 справа № 805/1514/17-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Отже, за відповідачем рахується сума податкового боргу з транспортного податку у розмірі 25 000 грн.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 01.11.2016 №3417-17 на суму 25000 грн., яку направлено відповідачу 07.11.2016, однак останнє повернуто з відміткою поштового відділення про причини невручення "за закінченням терміну зберігання".

З огляду на приписи пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкова вимога форми "Ф" від 01.11.2016 №3417-17 вважається врученою відповідачу.

Матеріалами справи встановлено, що суму податкового боргу із транспортного податку у розмірі 25000 грн, відповідачем не погашено, що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків.

Відповідно до підпункту 19-1.1.45 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент подання позову) контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, - звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 87.11. статті 87 Податкового кодексу України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спріні правовідносини та дійшов вірного висновку, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з транспортного податку у розмірі 25000 грн є обґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначе, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2017 року по справі № 816/1126/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 20.09.2019 року