Справа № 340/727/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 340/727/19
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

секретар судового засідання: Новошицька О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 в адміністративній справі №340/727/19 (головуючий суддя Петренко О.С., повний текст складено 06.05.2019)

за позовом ОСОБА_1 до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просила:

- визнати не правочинними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та встановленню законного розміру пенсії; зобов`язати відповідача розрахувати та встановити їй належний розмір щомісячної пенсії за віком, в сумі не менше, ніж 2984,94 грн.

Позов обґрунтовано тим, що починаючи з 2011 року отримує пенсію за віком. У грудні 2018 року відповідачем проведено перерахунок її пенсії, після чого розмір її пенсійних виплат зменшився. Після звернення позивача відповідачем переведено та нарахована пенсія в меншому розмірі, ніж позивач сподівався. Звернувшись із заявою до органу Пенсійного Фонду, позивач отримала відмову.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що розмір пенсії позивача, розрахований за нормами Закону № 1058-VI із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014-2016 рр., відповідачем за матеріалами пенсійної справи було розпочато ОСОБА_1 виплату пенсії за віком на загальних підставах відповідно до норм цього Закону, при цьому при обчисленні виду та розміру пенсії позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з огляду на що, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом першої інстанції була досліджена її пенсійна справа без її участі як сторони по справ, вважає це порушенням процесуальних прав позивача, вважає, що це порушення тягне скасування рішення суду першої інстанції; зазначає, що справа має розглядатися в порядку загального позовного провадження для того щоб позив мала змогу прийняти участь у дослідженні письмових доказів, які відповідач надав суду, а їй не надав. Вважає, що при таких умовах суд першої інстанції мав розглядати справу тільки в порядку загального судового провадження. Зазначає, що її пенсія за віком була розрахована і призначена 27.04.2011 року, коли діяв інший порядок розрахунку пенсії із застосуванням коефіцієнту страхового стажу 0,4725, індивідуального коефіцієнту заробітної плати 4,4695, коефіцієнту 1,45, а не 1,35. Вважає, що при перерахунку її пенсія була зменшена. Зазначає, що громадяни мають бути впевнені у своїх законних очікуваннях: набуте право не може бути скасоване чи звужене. Вважає, що відповідач втрутився в її законне право на володіння її коштами. Дії відповідача при самочинному перерахунку її пенсії в сторону зменшення є протиправними. Зазначає, що пенсія може бути зменшена виключно внаслідок зловживань з боку пенсіонера, чого позивач не вчиняла.

Відповідачем до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Вказує, що згідно статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Зазначає, щ0о позивач отримує пенсію за віком за нормами Закону. Наводить розмір пенсії позивача з моменту призначення та на дату розгляду справи, яка на день призначення пенсії (19.04.2011) становила 1 564грн., а на час розгляду справи (01.03.2019) становить 2 610 грн., при коефіцієнті заробітної плати - 1,52216. Зазначає, що є незрозумілим зазначення позивачем в розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітної плати в розмірі 4,4695. Відповідач не зазначає у відзиві на апеляційну скаргу, чи був застосований при перерахунку пенсії позивача Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", якщо був, то яким чином, чи змінювалися при перерахунку пенсії позивача коефіцієнти в сторону зменшення? Відповідач також не зазначає, чому коефіцієнт стажу з 01.10.2017 року при перерахунку пенсії позивача зменшено з 0,48038 до 0,35583; чому не застосовуються доплати в розмірі 49,67грн., 20,17грн., 105,61грн., 160,61 грн. що існували станом на 01.09.2015 року. Відповідачем також не зазначено, чи зменшиться розмір пенсії позивача при застосуванні коєфіцієнту 0,48038 та доплат в розмірі 49,67грн., 20,17грн., 105,61грн., 160,61 грн.?

Позивачем також надані заперечення на відзив відповідача, згідно якого зазначає, що при перерахунку пенсії за період із 01.10.2017 року по 01.03.2019 року відповідач незаконно понизив коефіцієнт стажу із розміру 0,48038 до розміру 0,35583 виходячи з невірного тлумачення та застосування Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій". Вказує, що відповідачем щодо неї був застосований Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", в результаті чого пенсія її була зменшена.

Ухвалою від 07.08.2019 року суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою явку представника відповідача в судове засідання для надання відповіді на ряд питань суду щодо пенсії позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, при цьому надав до суду письмові пояснення у справі та копії пенсійної справи позивача.

Згідно письмових пояснень від 03.09.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Обчислення пенсії проводилося виходячи з страхового стажу 35 років 7 місяців 4 дні (порахований по 18.04.2011 року). Коефіцієнт страхового стажу, обчислений згідно із статтею 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% становить 0,48038. Заробітна плата взята за період з 01.01.1986 по 31.12.1990 та за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року, обчислена відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", склала 3017,88грн. (1982,63 х 1,52216, де 1982,63грн. - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010 рік; 1,52216 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Розмір пенсії позивача станом на 01.09.2017 склав 1940, де 1449,73 - основний розмір пенсії (3017,88 грн. х 0,48038). Вказує, що з 11.10.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсій». Зокрема, з 01.10.2017 року перераховані із застосуванням середньої заробітної плати/доходу в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40грн.) та з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Зазначає, що розмір пенсії відповідно до закону розраховується для кожного пенсіонера індивідуально і залежить не тільки від тривалості набутого страхового стажу (коефіцієнту стажу), а й від величини заробітної плати (коефіцієнту заробітку) права на надбавки та підвищення. Зазначає, що з 01.10.2017 року, коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% становить 0,35583, заробітна плата для обчислення пенсії - 5730,02грн. (3764,40грн. х 1,52216). Вказує, що з 01.10.2017 року заробітна плата взята з 01.12.1991 року по 31.11.1996 року і обчислена згідно зі статтею 40 Закону, становить 5730,02грн. (3764,40 х 1,52216, де 3764,40 - середня заробітна плата/дохід в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як передній показник за 2014, 2015, 2016 роки, 1,52216 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Фактично після проведення перерахунку пенсії з 01.10.2017 року розмір пенсійної виплати позивачки збільшився на суму 316,5 грн. Надає письмові відповіді на питання поставлені судом.

При цьому позивач у справі не надала письмової відповіді на питання суду, щодо індивідуального коефіцієнту заробітної плати 4,4695, який вона просить застосувати, а саме якою нормою законодавства України передбачений такий коефіцієнт, та в судове засідання для надання відповіді на це питання також не з`явилася.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляджу справи по суті. Позивачем також подано клопотання про розгляд справи без її участі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 27.04.2011 р. отримує пенсію за віком з 06.05.2011 року в розмірі 1564грн. (а.с.56).

Зокрема, пенсія позивача з 27.04.2011 р. призначена пенсія із таких складових:

1. коефіцієнт стажу - 0,35583 - 427 міс.,

2. коефіцієнт стажу з урахуванням кратності - 1.35 - 0,48308,

3. розмір пенсії за віком - 1449,73 грн.,

4. доплата за понаднормативний стаж - 114,60 - за 15 років,

Загальний розмір пенсії за віком склав - 1564,33 грн. (протокол7208 від 06.05.2011 (а.с.56)).

19.12.2018 року позивач звернулась до відповідача з заявою, в якій зазначила, що вважає, що при розрахунку її пенсії була допущена помилка в розрахунках та застосовано порядок розрахунку, що діяв до 2009 року, внаслідок чого недорахований розмір її місячної пенсії. Просила здійснити перевірку розрахунку розміру пенсії та встановити розмір її щомісячної пенсії в розмірі не меншому, ніж 2952 грн. (а.с. 6).

Листом від 04.01.2019 року за вих.№706/Л-11, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило позивача, що пенсія обчислена та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства. Відповіді зазначено, що з вказаного позивачем періоду роботи (з 01.05.1991 року по 31.12.1996 року) вибрано оптимальний (найбільш вигідний) варіант заробітної плати - це період з01.12.1991 по 31.11.1996 року. Заробітна плата, взята за вказаний період та за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року, обчислена згідно зі ст. 40 Закону, складає 5730,02грн. (3764,40 х 1,52216, де 3764,40 - середня заробітна плата/дохід в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як передній показник за 2014, 2015, 2016 роки, 1,52216 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) (а.с.7).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків.

Матеріали справи містять розмір пенсії позивача, прочинаючи з 19.04.2011 року по 01.03.2019 року (а.с. 54 з/с). В відзиві на апеляційну скаргу відповідач також посилається на зазначений розрахунок.

Досліджуючи вказаний відповідачем розрахунок пенсії позивача встановлено, що з 01.10.2017 року при визначенні пенсії позивача застосовується коефіцієнт стажу в розмірі 0,35583, при цьому до 01.10.2017 року при визначенні пенсії позивача застосовувався коефіцієнт стажу в розмірі 0,48038.

Колегія суддів апеляційної інстанції вбачає в зазначеному зниженні коефіцієнту несправедливий підхід до перерахунку пенсії позивача, починаючи з 01.10.2017 року.

Так, пенсія позивачу призначена з 19.04.2011 року.

При цьому, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсій», на який посилається відповідач вирішує питання саме щодо підвищення пенсії, при цьому не зазначає, що при перерахунку вже призначених пенсій слід застосовувати нижчі коефіцієнти.

В демократичні державі громадяни мають бути впевнені в своїх законних очікуваннях, при цьому зменшення відповідного коефіцієнту при перерахунку пенсії позивача, порушує принцип належного очікування та ясності закону, а разом з цим і принцип верховенства права.

Набуте позивачем право щодо одержання певного рівня пенсійних виплат не може бути скасоване або звужене.

Зокрема, такої правової позиції дотримується Конституційний Суд України в рішеннях від 22.09.2005 року №5-рп/2005, від 29.06.2010 року №17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010.

Повертаючись до аналізу Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсій», колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вказаний закон розповсюджується на правовідносини при призначенні пенсії вперше. Натомість щодо позивача не вирішується питання щодо призначення пенсії, оскільки пенсія позивача нарахована з 2011 року.

Закон не має зворотної сили, за виключенням обставин, коли скасовує або пом`якшує відповідальність.

Отже, перерахування пенсії позивача з застосуванням коефіцієнту стажу в розмірі 0,35583 - є втручання в право власності особи, оскільки пенсійні виплати, які нараховані є власністю особи.

Отже, норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсій» можуть бути застосовані до позивача з метою збільшення пенсійних виплат, а не з метою застосування нижчого коефіцієнту, що негативно впливає на розмір пенсії позивача.

Отже, відповідач має усунути порушення, допущене при перерахуванні пенсії позивача з 01.10.2017 року, застосувавши коефіцієнт стажу в розмірі 0,48038.

Відповідач зазначає, що пенсія позивача була осучаснена, шляхом збільшення показника середньої заробітної плати/доходу з якої сплачені страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 рік (1,52216 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).

При цьому, коефіцієнт заробітної плати 1,52216, залишається незмінним, згідно наданого відповідачем розрахунку, з моменту призначення пенсії та на даний час, при цьому в зазначеному розрахунку не відображається збільшення показника середньої заробітної плати/доходу з якої сплачені страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 рік.

Так, з 01.10.2017 року основний розмір пенсії збільшено до рівня 2038,91грн., однак при застосування коефіцієнту стажу в розмірі 0,48038, якій діяв при нарахуванні пенсії позивача з 2011 року, основний розмір пенсії позивача складе більшу суму.

Також, досліджуючи вказаний відповідачем розрахунок пенсії позивача судом апеляційної інстанції встановлено, що з 01.10.2017 року вказаний перерахунок не містить доплат в розмірі 49,67грн., 20,17грн., 105,61грн., 160,61 грн.

З цього приводу відповідач зазначає, що такий підхід пов`язаний з осучасненням пенсії позивача.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції повторно зазначає, що набуте позивачем право щодо одержання певного рівня пенсійних виплат не може бути скасоване або звужене.

Виходячи з сформульованих позивачем вимог, зазначених в позові, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог у урахуванням можливості виходу за межі позовних вимог для повного захисту прав позивача, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з застосуванням коефіцієнту стажу в розмірі 0,48038, а також доплат, які існували при виплаті пенсії позивача до 01.10.2017 року та не скасовані нормами пенсійного законодавства на час розгляду справи в судовому порядку, починаючи з 19.10.2018 року (з урахуванням 6-ти місячного строку звернення до адміністративного суду).

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції в даній справі захист прав позивача є ефективним.

Позивач довів свої вимоги, натомість відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій та рішень.

Суб`єкт владних повноважень в демократичному суспільстві, не може діяти непослідовно, оскільки така непослідовність в діях викривляє європейські стандарти та підходи до прав людини, порушує принцип верховенства права та демократичні засади.

Нагальним прикладом послідовності дій суб`єкта владних повноважень слугує справа ЄСПЛ «Рисовський проти України» (2011 року). В цій справі зазначено принцип «належного урядування», зокрема цей принцип передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запроваджувати внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції відповідач в даній справі діяв не послідовно, чим порушив принцип «належного урядування», порушив принцип пропорційності можливого втручання в права позивача, та, зокрема, і принцип верховенства права, що негативно вплинуло не тільки на права позивача, а й на демократичні засади Української держави.

На думку суду апеляційної інстанції суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи, не врахував вищезазначеного, та прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.

Вищезазначене є мотивом для врахування судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

З огляду на результати розгляду справи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати за подачу позову в сумі 769 грн. та за подачу апеляційної скарги в сумі 1153грн.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 в адміністративній справі - задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 - скасувати.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 року неправомірними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 19.10.2018 року, із застосуванням коефіцієнту стажу в розмірі 0,48038, а також з урахуванням доплат, які були складовими пенсії ОСОБА_1 до 01.10.2017 року та не скасовані нормами пенсійного законодавства.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) судові витрати за подачу позову в сумі 769 грн. та за подачу апеляційної скарги в сумі 1153грн.

Постанова набирає законної сили 04.09.2019 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 04.09.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 11.09.2019.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров