Справа № 820/63/17
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 вересня 2019 р.Справа № 820/63/17
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Ральченко І.М., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_2 по справі 820/63/17

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України , Міністра оборони України , Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого

про визнання неправомірними дій та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Другого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2017 р. по справі № 820/63/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Міністра оборони України Полторака С.Т., Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого про визнання неправомірними дій та скасування наказу.

19.09.2019 р. ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлено відвід судді ОСОБА_2 з наступних підстав.

Так, позивачем зазначається про наявність сумнівів щодо можливості судді ОСОБА_2 залишатись неупередженою під час розгляду даної справи. На думку позивача наявні ознаки конфлікту інтересів та приватного інтересу судді ОСОБА_2 у справі № 820/63/17, чим пояснює попереднє негативне для позивача судове рішення по цій же справі за головуванням судді ОСОБА_2, а саме відмову у забезпеченні позову. Також, позивач наголошував на скоєнні суддею ОСОБА_2 корупційного правопорушення, а саме недотримання вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. ОСОБА_1 18.09.2019 року надіслана скарга у Вищу раду правосуддя, про що у судовому засіданні повідомлено колегії суддів, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність у судді ОСОБА_2 природнього негативного ставлення до позивача. Так, 19.09.2019 року суддя ОСОБА_2 разом з суддями колегії суддів поводила собі нетактовно, під час викладення правової позиції позивача не слухала його, а спілкувалася з головуючим суддею, позивач був вимушений замовкати та просити дозволу на продовження виступу. Під час доведення позивачем своєї правової позиції його перебивали та не слухали, спілкуючись між собою. Крім того, позивач вказав, що суддя ОСОБА_2 рухами голови фактично керує діями головуючого судді по справі.

Також, в обґрунтування заяви від 19.09.2019 року ОСОБА_1 зазначено про зв`язок сина судді ОСОБА_2 із відповідачем по справі, що вказує на наявність реального конфлікту інтересів та приватного інтересу судді ОСОБА_2.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2019 р. визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви позивача про відвід судді ОСОБА_2 слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Необхідно вказати, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

За нормами ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Вищенаведене узгоджується зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно доводів заяви ОСОБА_1 щодо наявного конфлікту інтересів та приватного інтересу судді ОСОБА_2 у справі № 820/63/17 та зв`язок сина судді ОСОБА_2 з відповідачем по справі, Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого, та участі судді ОСОБА_2 у розгляді даної справи, що завершилась прийняттям ухвали про відмову у забезпеченні позову, слід вказати, що таким доводам вже надавалась оцінка, а саме ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_2 з цих мотивів була визнана необґрунтованою.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Отже, суд зазначає, що в частині таких доводів заява ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_2 не відповідає положенням ч. 3 ст. 39 КАС України.

Стосовно посилань ОСОБА_1 в заяві на надіслання на суддю ОСОБА_2 скарги у Вищу раду правосуддя слід вказати, що такі дії є правом особи та не можуть свідчити про неупередженість судді під час розгляду справи, з огляду на що не є підставами для відводу, передбаченими ч. 4 ст. 36 КАС України.

Доводи ОСОБА_1 щодо начебто нетактовної поведінки судді ОСОБА_2 у судовому засіданні, що на думку позивача свідчить про упередженіть судді та у зацікавленість судді в ході дослідження технічного запису судового засідання свого підтвердження не знайшли.

Викладені позивачем обставини, не можуть слугувати підставами для відведення судді як такі, що викликають сумнів у їх об`єктивності та неупередженості.

Незгода із процесуальними рішеннями суду під час розгляду справи підлягає оскарженню у порядку, встановленому процесуальним законодавством.

Інших підстав, передбачених ст. ст. 36, 37 КАС України, та обґрунтувань відводу судді ОСОБА_2 позивачем не надано.

Доказів на підтвердження прямої чи опосередкованої заінтересованості судді ОСОБА_2 у результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості при розгляді даної справи, із матеріалів справи та доводів заяви не встановлено.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що викладені позивачем підстави для відводу судді ОСОБА_2 є необґрунтованими, з огляду на що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ральченко І.М.