Справа № 480/2494/19
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2019 р. Справа № 480/2494/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області
про зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, в якій просить суд:
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за; рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області.
Листом № З--7781-4128/21-19 від 19.06.2019 Головне управління Держгеокадастру у Сумський області повідомило позивача про наявність підстав, що ускладнюють отримання земельної ділянки, виходячи з того, що згідно інформаційної довідки, наданої Відділом у Буринському районі від 04.06.2019 №773/416-19, землі за рахунок яких планується відведення земельної ділянки у власність відносяться до земель сільськогосподарського призначення - (сіножаті), що не відповідає призначенню та принципам землеустрою, визначеним статтями 2, 6 Закону України «Про землеустрій», в частині створення раціональної системи землеволодіння та землекористування, а також вимогам Закону України «Про охорону земель». Оскільки, сіножаті можуть бути у складі земель для будь- якого сільськогосподарського призначення, але прямо забороняється розорювання сіножатей, про що говорить частина третя статті 37 Закону України « Про охорону земель», а саме на землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо розорювання сіножатей, пасовищ.
Для уникнення земельних спорів та непорозумінь, запропоновано уточнити бажане місце розташування земельної ділянки.
Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що діяв у межах чинного законодавства, та вказав, що згідно інформаційної довідки, наданої Відділом у Буринському районі від 04.06.2019 №773/416-19, встановлено, що землі за рахунок яких планується відведення земельної ділянки у власність відносяться до земель сільськогосподарського призначення - (сіножаті), що не відповідає призначенню та принципам землеустрою, визначеним статтями 2, 6 Закону України «Про землеустрій», в частині створення раціональної системи землеволодіння та землекористування, а також вимогам Закону України «Про охорону земель».
Оскільки, сіножаті можуть бути у складі земель для будь- якого сільськогосподарського призначення, але прямо забороняється розорювання сіножатей, про що говорить частина третя статті 37 Закону України «Про охорону земель», а саме на землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо розорювання сіножатей, пасовищ.
Крім цього, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області не погоджується щодо позовних вимог про зобов`язання ним надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області за межами населеного пункту, оскільки суд не вправі зобов`язувати відповідача до вчинення тих дій, які згідно із земельним законодавством України можуть здійснюватися лише за його розсудом, тобто не може перебирати на себе повноваження іншого державного органу, оскільки відповідно до статей 118 і 121 Земельного Кодексу України, виключно до компетенції відповідача віднесено право надавати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або відмові у наданні такого дозволу. Щодо вимоги зобов`язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою зазначило, що у разі задоволення такої вимоги позивача, це буде фактичним втручанням в дискреційні повноваження Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (а.с. 17-18).
Ухвалою суду від 09.07.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд частково задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що 10.05.2019 (зареєстровано 20.05.2019 за №З-7781/0/94-19) позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області (а.с. 20).
Листом № 3--7781-4128/21-19 від 19.06.2019 Головне управління Держгеокадастру у Сумський області повідомило позивача про наявність підстав, що ускладнюють отримання земельної ділянки, оскільки згідно інформаційної довідки, наданої Відділом у Буринському районі від 04.06.2019 №773/416-19, встановлено, що землі за рахунок яких планується відведення земельної ділянки у власність відносяться до земель сільськогосподарського призначення - (сіножаті), що не відповідає призначенню та принципам землеустрою, визначеним статтями 2, 6 Закону України «Про землеустрій», в частині створення раціональної системи землеволодіння та землекористування, а також вимогам Закону України «Про охорону земель» (а.с. 10)..
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.
Так, частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Тобто, Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.
Пунктом 8 Положення № 333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.
Крім того, згідно з пунктом 84 Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Держгеокадастру, затвердженої наказом Держгеокадастру від 15.10.2015 № 600, накази видаються як рішення організаційно-розпорядчого характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, адміністративно-господарських, кадрових питань.
При цьому, пунктом 123 Типової інструкції визначено, що службові листи складаються з метою обміну інформацією між установами як: відповіді про виконання завдань, визначених в актах органів державної влади, дорученнях вищих посадових осіб; відповіді на запити, звернення; відповіді на виконання доручень установ вищого рівня; відповіді на запити інших установ; відповіді на звернення громадян; відповіді на запити на інформацію; ініціативні листи; супровідні листи.
Отже, положеннями вказаних нормативно-правових актів передбачено, що за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, останнім має видаватися відповідний наказ. При цьому листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян.
Тобто рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.
В даному випадку позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру в Сумській області не із зверненням, а із відповідною заявою (клопотанням) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, за наслідками розгляду якої відповідач повинен був прийняти відповідне управлінське рішення у формі наказу, однак як свідчать матеріали справи лише направив позивачу відповідь у формі листа.
Суд зазначає, що відсутність належним чином оформленого рішення ГУ Держгеокадастру у Сумській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні у формі наказу, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.
Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.08.2019 по справі № 480/4298/18.
Таким чином, лист ГУ Держгеокадастру у Сумській області № Г--7820-4041/21-19 від 19.06.2019 не є належною відмовою у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність.
Оскільки позивачем, з урахуванням норм Земельного Кодексу України, було подано відповідні документи, у відповідача не було правомірних підстав відхиляти клопотання про відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.
Позивач, звертаючись з позовом, просив зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Сумській області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Враховуючи, що відповідач протиправно відмовив ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, суд з урахуванням вимог ч.2 ст.9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати відмову ГУ Держгеокадастру, викладену в листі № З--7781-4128/21-19 від 19.06.2019 та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняти рішення по даній заяві з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладену у листі № З--7781-4128/21-19 від 19.06.2019, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області за межами населених пунктів.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук