Справа № 164/1470/18
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7793/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 року (рішення ухвалене о 13:29 хв. у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Валюха В.М., повний текст рішення складено 14.06.2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Маневицька виправна колонія (№ 42)» про скасування постанов,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної установи «Маневицька виправна колонія (№ 42)» про скасування постанов про накладення дисциплінарних стягнень від 21.12.2017 року, від 05.09.2018 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 13.04.2016, який набрав законної сили 08.07.2016, позивач засуджений до трьох років позбавлення волі за частиною першою статті 122 Кримінального кодексу України (далі - КК України), та з 10.12.2017 відбуває покарання в ДУ «Маневицька ВК (№42)». 29.08.2018 позивачу стало відомо про те, що постановою від 21.12.2017 на нього було накладено дисциплінарне стягнення у виді попередження. Не погоджується із вказаною постановою, вважаючи документи про притягнення його до дисциплінарної відповідальності сфальсифікованими. Крім того, дисциплінарного проступку він не вчиняв, а на засіданні дисциплінарної комісії з ним була проведена бесіда. Постановою від 05.09.2018 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення режиму відбування покарання. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки порушення режиму відбування покарання (а саме занавішування спального місця) він не вчиняв, при цьому, під час дисциплінарного провадження ні від нього, ні від інших свідків пояснення не відбиралися. Просив позов задоволити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову начальника Державної установи «Маневицька виправна колонія (№ 42)» від 05 вересня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити повністю.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 13.04.2016 Камінь-Каширським районним судом Волинської області за частиною першою статті 122 КК України на 3 роки позбавлення волі (початок строку відбування покарання 25.08.2016, кінець строку - 25.08.2019), з 10.12.2017 відбуває покарання в ДУ «Маневицька ВК (№ 42)», що підтверджується його характеристиками від 27.02.2018, від 21.08.2018.

Постановою в. о. начальника ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» від 21.12.2017 про накладення дисциплінарного стягнення за порушення режиму відбування покарання (яке виявилося у тому, що 15.12.2017 о 6:15 не виконав загальну команду «підйом» та не вийшов на ранкову фізичну зарядку і ранкову поіменну перевірку засуджених без поважних на те причин, на зауваження не відреагував) засудженому ОСОБА_1 оголошено попередження На вказаній постанові є відмітка ОСОБА_1 про незгоду з постановою та намір її оскаржити, його підпис та дата 19.12.2017.

Постановою начальника ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» від 05.09.2018 про накладення дисциплінарного стягнення за порушення режиму відбування покарання (яке виявилося у тому, що 02.09.2018 близько 11:00, в ході обходу ЧПНУ капітаном вн. служби ОСОБА_2 було помічено в спальному приміщенні на другому поверсі, що засуджений ОСОБА_1 занавісив спальне місце, на законну вимогу зняти занавішування із свого спального місця не відреагував, а в категоричній формі відмовився це виконувати, розпочав проявляти своє невдоволення режимом утримання відбування покарання) засудженому ОСОБА_1 оголошено догану. Від підпису про оголошення постанови позивач відмовився, про що зроблена відмітка.

Частиною 3 ст. 107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.

Частиною 4 ст. 107 КВК України встановлено, що засудженим забороняється: завішувати чи міняти без дозволу адміністрації колонії спальні місця, а також обладнувати їх у комунально-побутових та інших службових або виробничих приміщеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 131-1 КВК України дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою. Персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення, зокрема: попередження; догана. Попередження - це письмове застереження про притягнення до дисциплінарної відповідальності певного виду у разі повторного порушення.

Частинами 1, 3, 16 ст. 134 КВК України визначено, що при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого. Стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид. Якщо адміністрація колонії прийняла рішення обмежитися іншими профілактичними заходами, це відображається у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим та доводиться до відома особи під підпис.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 - 6 ст. 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії. На засідання дисциплінарної комісії запрошуються й інші особи, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності. Члени спостережних комісій на відповідній території мають право бути присутніми на засіданні дисциплінарної комісії та мають право дорадчого голосу. Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби. Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги. Засуджений та/або його представник мають право: отримати інформацію про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у тому числі документи, що стосуються справи, не пізніш як за одну добу до початку засідання дисциплінарної комісії; бути присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності; ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та особової справи, робити виписки, знімати копії з них; надавати пояснення, заперечення та заявляти клопотання в усному та письмовому вигляді, надавати докази; подавати клопотання не пізніш як за двадцять чотири години до визначеного часу засідання про залучення до засідання дисциплінарної комісії осіб, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності. Матеріали про порушення доповідаються на засіданні дисциплінарної комісії начальником відділення соціально-психологічної служби у присутності особи, яка вчинила порушення, та інших запрошених осіб. Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п`ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу. Рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії. Начальник установи виконання покарань має право поміщати засудженого в дисциплінарний ізолятор строком до однієї доби до прийняття рішення про застосування стягнення у разі порушення режиму відбування покарання, що полягало у перебуванні у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, участі в конфліктній ситуації, бійці, масових заворушеннях або інших діях, що створюють серйозну загрозу підтримці порядку в установі. Поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що засуджений ОСОБА_1 30.10.2017 був ознайомлений з вимогами законодавства, що регламентують порядок та умови відбування покарань засудженими до позбавлення волі, що підтверджується його підписом на розписці.

Разом з тим, розпорядок дня ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» з моменту відбування позивачем покарання і по даний час передбачає підйом о 6:00 - 6:05, проведення фізичної зарядки о 6:05 - 6:15, поіменну перевірку о 6:15 - 6:30.

Даний факт вчинення дисциплінарного проступку підтверджується рапортом від 19.12.2017 в. о. начальника ДКДіР ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» ОСОБА_3 В. ОСОБА_4 ., з яким позивач ознайомився під підпис, та рапортами від 15.12.2017 ст. сержанта ОСОБА_5 та начальника відділення СПС № 5 Горайчука А.І.

21.12.2017 на засіданні дисциплінарної комісії ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» по прийняттю рішень щодо застосування до засуджених заходів дисциплінарного впливу розглянуто питання про порушення встановленого режиму покарання засудженим ОСОБА_1 та застосування до нього заходів дисциплінарного впливу, що підтверджується витягом із протоколу від 21.12.2017.

У вказаному витягу із протоколу засідання дисциплінарної комісії від 21.12.2017 не зазначено виду стягнення, застосованого до позивача. Проте, на думку суду, враховуючи надані в судовому засіданні пояснення представника відповідача ОСОБА_6 щодо допущення помилки в оформленні протоколу, вказаний недолік не спростовує ні факт вчинення проступку, ні факт застосування заходу стягнення у виді попередження.

Апеляційний суд звертає увагу, що Маневицькою місцевою прокуратурою проводилася перевірка законності прийняття постанови від 21.12.2017 про накладення дисциплінарного стягнення та підстав для скасування цієї постанови виявлено не було, про що представника позивача - адвоката Мудрик Т.В. було поінформовано листом від 01.10.2018 № 36-14-18 .

Також, позивач не надав під час дисциплінарного провадження жодних письмових пояснень, хоча при цьому був присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Щодо скасування постанови начальника ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» від 05.09.2018 про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани, суд зазначає наступне.

Як вбачається з диску з відеозаписом , що занавішування мало місце між спальними місцями ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , а жоден із присутніх під час огляду засуджених не вказав, хто саме провів занавішування спальних місць. (т. 1, а. с. 82).

Відтак, оскільки позивач ОСОБА_1 категорично заперечує факт вчинення ним проступку у вигляді занавішування спального місця, а з матеріалів справи вбачається, що занавішування мало місце між двома спальними місцями, що не виключає здійснення такого занавішування іншим засудженим ОСОБА_8 , на якого вказують позивач та свідок ОСОБА_9 , інших доказів, які б прямо вказували на вчинення дисциплінарного проступку саме позивачем відповідач суду не надав не доводиться факт здійснення занавішування спального місця саме позивачем, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність вчинення проступку саме позивачем та про безпідставність накладення на нього стягнення у виді догани.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 року у справі №164/1470/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 20.09.2019