Справа № 205/853/19
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

15.07.2019 Єдиний унікальний номер 205/853/19
Єдиний унікальний номер 205/853/19
Провадження № 2а/205/41/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 2 роти № 2 полку патрульної поліції у м. Кривому Розі Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Чернявської Тамари Кукуріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2019 року позивач поштою направив до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська адміністративний позов до ППП у м. Кривому Розі УПП у Дніпропетровській області, інспектора батальйону № 2 роти № 2 ППП у м. Кривому Розі УПП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Чернявської Т.К. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду 24 січня 2019 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2019 року адміністративний позов залишено без руху, а позивачу запропоновано усунути недоліки з додержанням вимог ст. 94, п.п. 4, 11 ч. 5, ч. 8 ст. 160, ч.ч. 1, 4 ст. 161 КАС України, з метою усунення яких 23 березня 2019 року позивачем було поштою направлено виправлений позов, який надійшов до суду 03 квітня 2019 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2019 року адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Позивач у своєму позові посилався на те, що 14 січня 2019 року постановою в справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 22.5 ПДР України «перевезення вантажу, який виступає за висотою від поверхні дороги, більше ніж на 4 метри, а саме на 4 метри 49 сантиметрів, перевезення якого здійснюється за спеціальними правилами, не маючи на це відповідних документів», за що накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Вважає вказану постанову винесено незаконно, не обґрунтовано та безпідставно з порушенням вимог чинного законодавства України. Позивач вважає, що порушень ПДР з його боку не було, оскільки при розгляді справи інспектор автомобіль не оглядав та вимірювання на відповідному габаритно-ваговому контрольному пункті не проводив. Пункт 22.5 передбачає спеціальні правила дорожнього перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т), або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Висота вантажу, який перевозився позивачем, не перевищувала 3 метри 45 сантиметрів. Позивач у своєму позові просив суд скасувати постанову серії ЕАВ № 860189 від 14 січня 2019 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачеві у встановленому законом порядку направлено копію ухвали про прийняття до розгляду суду відкриття провадження, судову повістку та адміністративний позовом, з доданими до нього матеріалами. У судове засідання відповідач свого представника не направив, у відзиві на адміністративний позов просив у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначивши, що під час патрулювання у м. Кривому Розі по вул. Дніпропетровське шосе, відповідачем було виявлено автомобіль марки MAN TGS 33.540, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки OZGUL НОМЕР_2 -50, номерний знак НОМЕР_3 , який здійснював перевезення вантажу, що за своєю висотою від поверхні дороги був більше ніж 4 метри, а саме: 4 метри 49 сантиметрів. При цьому сам позивач підтвердив, що висота вантажу, який він перевозить становить 4 метри 50 сантиметрів. Таким чином, постанова є законною та такою, що винесена за достатніх доказів.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 січня 2019 року інспектором батальйону № 2 роти № 2 полку патрульної поліції у м. Кривому Розі УПП у Дніпропетровській області лейтенантом поліції Чернявською Т.К. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення серії ЕАВ № 860189 від 14 січня 2019 року, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП (а.с. 21).

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 14 січня 2019 року о 17 годині 08 хвилин у м. Кривому Розі по вул. Дніпропетровське шосе, перевозив автомобілем марки MAN TGS 33.540, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки OZGUL НОМЕР_2 -50, номерний знак НОМЕР_3 , вантаж, який виступав від поверхні дороги більше на ніж 4 метри, а саме: 4 метри 49 сантиметрів, перевезення якого здійснюється за спеціальними правилами, не маючи відповідного дозволу, чим порушив вимогу п. 22.5 ПДР (а.с. 21).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у відповідача існувало переконання про порушення позивачем ПДР України.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, а саме: порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Під час розгляду справи встановлено, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано в оскаржуваній позивачем.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Як вбачається із відеозапису з боді-камери поліцейського ППП м. Кривому Розі Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області при розгляді адміністративної справи інспектором поліції позивач жодних заперечень та зауважень не виказав, доводів щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення не навів. Натомість, ОСОБА_1 неодноразово підтвердив, що висота вантажу, що ним перевозиться, становить більше допустимих 4 метрів, а саме: 4 метри 49 сантиметрів. Як на доказ, позивач посилається на технічні характеристики фронтального навантажувача, саме який і перевозився ним як вантаж, та зазначає, що висота вантажу складає 3 метри 45 сантиметрів та надає креслення (а.с. 25) з відкритих джерел інтернет-ресурсу. Так, у кресленні фронтального навантажувача (вантажу) зазначено висоту у найвищих точках 3 450 міліметрів, що становить 3 метри 45 сантиметрів. При цьому суд зауважує, що висота вимірюється від поверхні дороги, а не від платформи причепу, на якому цей вантаж розміщений. Тому, зважаючи на те, що сам напівпричіп марки OZGUL NSL-50 з платформою має власну висоту 0,95 метри (дані з відкритих джерел technotorg.com/catalogue/view/Nizkoramnaya_platformapolupricep_Ozgul_Trailer), тому висота вантажу становила 4 метра 40 сантиметрів (3 метри 45 сантиметрів + 95 сантиметрів = 4 метри 40 сантиметрів).

Так ПДР відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Разом з тим, позивач у своєму позові зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такому обов`язку суб`єкта владних повноважень протиставляється ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язок кожної сторони, у тому числі і позивача, довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім того, слід зазначити, що відповідач є посадовою особою, який виконує повноваження, делеговані йому державою, при здійсненні своїх службових повноважень не має упередженості і наміру притягувати до адміністративної відповідальності осіб, які не скоюють відповідні адміністративні правопорушення, сумніви щодо його компетентності у суду відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Позивач при поданні адміністративного позову до суду був звільнений від сплати судового збору, у задоволенні позовних вимог йому відмовлено, тому судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) у задоволенні позовних вимог до інспектора батальйону № 2 роти № 2 полку патрульної поліції у м. Кривому Розі Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Чернявської Тамари Кукуріївни (місце роботи: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, буд. 11) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Суддя: О.С. Приходченко