Справа № 651/466/19
Суддя: Загрунний В. Г.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 651/466/19
Провадження № 2-а/651/6/19
Р І Ш Е Н Н Я
18.09.2019 року смт. Верхній Рогачик
Верхньорогачицкий районний суд
Херсонської області в складі:
головуючого Загрунного В.Г.
секретаря Бедюх А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Верхній Рогачик адміністративну справу № 651/466/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області, молодшого лейтенанта поліції Кузьми Юрія Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
05.08.2019 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, вказавши, що 29.07.2019 року відносно нього молодшим лейтенантом поліції, інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Кузьмою Юрієм Ігоровичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафікосоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 483987 від 29.07.2019 року, про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення ( відповідач не зазначив ст. КУпАП якою передбачена адміністративна відповідальність) і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 255 грн. відповідно до якої, позивач, 29.07.2019 року о 16, 55 годині в м. Миколаєві, керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRU, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 75 км/год перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті. Просив суд скасувати вказану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
20.08.2019 року ухвалою Верхньорогачицького районного суду Херсонської області за вказаним позовом було відкрито провадження та вирішено розглядати зазначені позовні вимоги в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Вищевказана ухвала суду про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам, у якій відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.
В судове засідання 18.09.2019 року позивач не з`явився, надіслав заяву якою просив справу розглянути без його участі за наявними у справі матеріалами.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, причини своєї невки суду не повідомив. До початку судового засідання від його представника надійшов відзив на позов, яким вона просила відмовити в задоволенні позову.
Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Стосовно правомірності винесеної постанови суд зазначає наступне.
Так, відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечуються систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а також вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Відповідно до висновків, викладених у рішенні Конституційного суду України від 26.05.2015 р. у справі №5-рп/2015 складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.
Згідно з вказаним рішенням словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у ст. ст. 258, 276 КУпАП, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане у ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Положеннями ч. 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу, проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи.
Таким чином, постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Стаття 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.
Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3)чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Згідно з приписами ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Аналогічні вимоги передбачені і розділом ІІІ « Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 ( зі змінами та доповненнями).
Крім того, згідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, зазначається нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; наводяться докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначаються мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів, правопорушнику.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При цьому, підставою для притягнення тієї чи іншої особи до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.
З викладеної в позові інформації та долучених матеріалів вбачається, що 29 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 , молодшим лейтенантом поліції, інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Кузьмою Юрієм Ігоровичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафікосоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 483987 від 29.07.2019 року, про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення ( відповідач не зазначив ст. КУпАП якою передбачена адміністративна відповідальність) і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 255 грн.. Відповідно до зазначеної постанови, ОСОБА_1 29.07.2019 року о 16, 55 годині в м. Миколаєві, керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRU, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 75 км/год перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті (а.с. 8).
Позивач зазначає, що відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. На підставі вищевикладеного, позивач вважає, що відповідач грубо порушив вимоги ст. ст.278, 279 КУпАП.
Також в постанові серії ДП18 № 483987 від 29.07.2019 року не зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; не має посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Права за ст. 268 КУпАП позивачу не роз`яснювалися, вручена йому копія постанови взагалі не розбірлива.
В своєму відзиві на позов відповідач виклав свою позицію щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення з посиланнями на порушення позивачем п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст. 122 ч. 1 КУпАП, щодо правомірності притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, але при цьому відповідач не обгрунтував причину відсутності в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності посилання на нормативний акт що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, як того вимагає ст. 283 КУпАП.
Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС обов`язок доказування у випадку заперечення проти позову покладається на відповідача.
Відповідно до вимог ст.283 КУпАП, постанова має містити, зокрема, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. При вивченні постанови з`ясовано, що даний реквізит в постанові відсутній. Отже, процедура складання постанови та процедура винесення постанови була порушена. Вищевказане є підставою для визнання постанови незаконною, а отже такою, що підлягає скасуванню.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, суд встановивши обставини справи та, перевіривши їх належними та допустимими доказами, приходить до висновку про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
На підставі ст. 247 ч.1 п.1, ст. 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 5, 19, 77, 241-246, 250, 251, 255, 286, 297 КАС України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області, молодшого лейтенанта поліції Кузьми Юрія Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафікосоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 483987 від 29.07.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. - скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.
Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Верхньорогачицького районного

суду Херсонської області В.Г. Загрунний