Справа № 640/19293/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 вересня 2019 року № 640/19293/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо обмеження розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 01.05.2016;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.05.2016 без обмеження її максимальним розміром з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем протиправно, без наявності жодних правових підстав було звужено існуючі права ОСОБА_1 шляхом обмеження розміру його пенсії максимальним розміром

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, у період з 01.01.2017 по 31.12.2017 максимальний розмір пенсії з урахуванням надбавок та підвищень не може перевищувати 10 740, 00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

На підставі ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивачеві було видано довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії від 19.01.2017 №4/4-130-Тл/2-17/12 про розмір грошового забезпечення про розмір грошового забезпечення станом на 01.05.2016, яке становить:

- посадовий оклад - 10 338, 00 грн.;

- оклад за військовим (спеціальним) званням - 145, 00 грн.;

- надбавка за вислугу років - 4 193, 20 грн.;

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 1550, 70 грн.;

- надбавка за інтенсивність - 5 169, 00 грн.

- всього - 21 395, 90 грн.

У лютому 2017 року позивачеві проведено перерахунок пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №718 на підставі наданої уповноваженим органом довідки про розмір грошового забезпечення за нормам, чинними з 01.05.2016, з урахуванням посадового окладу 10 338, 00 грн.

Як зазначає позивач, у серпні 2018 року він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повідомити, з яких критеріїв позивачеві нараховано пенсію і чи здійснено перерахунок призначеної йому пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №718 відповідно до довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії від 19.01.2017 № 4/4-130-Тл/2-17/12 та чи не обмежено її максимальним розміром.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.08.2018 №63667/02/Г-556 позивача повідомлено, що з урахуванням статті 2 і пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI пенсія у розмірі 13 647,05 грн. (розмір пенсійної виплати на вересень 2011 року) виплачувалась позивачеві по 31.12.2017 відповідно до вимог діючого законодавства. Відповідно розмір пенсійної виплати з 01.01.2018 становить - 13 730 грн., з 01.07.2018 - 14 350 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії протиправними та такими, що грубо порушують закріплені законодавством соціальні гарантії для позивача, останній звернувся до суду з даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Постановою Кабінету Міністрів України "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу" від 19.10.2016 №718 були затверджені нові розміри посадових окладів для окремих категорій посад військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, встановлена надбавка за інтенсивність служби в розмірі до 100% посадового окладу, премія відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи у межах коштів, передбачених у кошторисі на преміювання військовослужбовців та осіб начальницького складу відповідного органу, грошова допомога на оздоровлення під час надання щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення. Умови грошового забезпечення, визначені цією постановою, застосовуються з 01.05.2016.

Відповідно до "Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством (пункт 1).

Таким чином, вказаною Постановою КМУ від 19.10.2016 №718 змінено у бік збільшення розмір грошового забезпечення за посадою, на якій проходив службу позивач, відтак у позивача виникло право на перерахунку пенсії.

На виконання вимог статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Постанови КМУ №718 від 19.10.2016 відповідачем здійснено перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 та визначено розмір пенсійної виплати у розмірі 25 942, 53 грн., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Проте, як вбачається із долученого до матеріалів справи розрахунку пенсії за вислугу років позивача, здійсненого за допомогою Автоматизованої системи Розрахунку пенсій та листа відповідача від 20.08.2018 №63667/02/Г-55661, відповідачем здійснено розрахунок пенсії позивача з урахуванням положень статті 2 Закону України від 08.07.2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи», на що суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи» встановлено обмеження щодо максимального розміру пенсії, однак застосування вказаної статті має певні обмеження та умови, що встановленні як самим Законом, так і загальними принципами Конституції України щодо дії закону у часі.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи» обмеження пенсії помісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки вказаний закон набрав чинності 01.10.2011 року, в той час коли пенсію позивачу призначено з 18.03.2005, то суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно застосовано статтю 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи» при розрахунку пенсії позивача.

Крім того, суд зазначає, що згідно з статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статей 22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлено законами України (в тому числі і Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Конституційним Судом України неодноразово розглядалися питання, пов`язані з реалізацією права па соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8- рп/99у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційним Судом України вказано, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи з аналізу висновків Конституційного Суду України, законодавства та встановлених судом обставин, перерахунок пенсії повинен проводитись на умовах і в порядку, що існували на час призначення пенсії позивачу.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на доведені протиправні дії відповідача, суд дійшов висновку, що також підлягає задоволенню позовна вимога щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.05.2016 без обмеження її максимальним розміром з урахуванням проведених виплат.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем у справі, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності вчинення дій при винесенні оспорюваних постанов.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення чи компенсації таких відсутні.

Керуючись статтями 72 - 77, 90, 139, 255, 263, 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) щодо обмеження розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 01.05.2016.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) починаючи з 01.05.2016 без обмеження її максимальним розміром з урахуванням проведених виплат

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа