Справа № 760/14379/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Київ
справа №760/14379/16-а
адміністративне провадження №К/9901/66863/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Желєзного І.В., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому засіданні
касаційну скаргу Міністерства оборони України
на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року (колегія у складі суддів Сорочко Є.О., Коротких А.Ю., Степанюк А.Г.)
у справі №760/14379/16-а
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України
третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання дій протиправними та покладання обов`язку вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. 22.08.2016 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та покладання обов`язку вчинити дії.
2. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2018 позов задоволено частково.
3. Не погодившись з зазначеним рішенням, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу.
4. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2018 апеляційну скаргу Міністерства оборони України повернуто особі, яка її подала.
5. 30.11.2018 Міністерство оборони України подало касаційну скаргу. Просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги та направити справу (апеляційну скаргу) для продовження розгляду.
6. Ухвалою Верховного Суду від 25.01.2019 було відкрито касаційне провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Відповідачем було подано апеляційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2018, яку було підписано представником за довіреністю Андрєєвим Д.В.
8. Разом з апеляційною скаргою було подано копію довіреності скаржника від 22.11.2017 (а.с. 180), видану за підписом директора юридичного департаменту Міністерства оборони України Коваль В.П. У довіреності вказано, що ОСОБА_2 діє на підставі наказу Міністерства оборони України від 30.12.2016 № 744. Цей наказ (або належним чином засвідчена його копія) суду надано не було. Довіреність дійсна до 31.12.2018.
9. Копія цієї довіреності була засвідчена самим представником.
10. Також в матеріалах справи також наявна копія довіреності (а.с. 130), видана на представництво інтересів Міністерства оборони України Андрєєвим Д.В., засвідчена начальником північного територіального юридичного управління Комар А.Ю. Наказ (або належним чином засвідчена його копія) про повноваження Комар А.Ю. Наказ (або належним чином засвідчена його копія), який підтверджує повноваження Комар А.Ю. в матеріалах справи також відсутній. Довіреність дійсна до 31.12.2017.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

11. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2018 апеляційну скаргу відповідача повернуто на підставі пункту 1 частини 4 статті 298 КАС України.
12. В ухвалі зазначено, що апеляційна скарга подана представником Андрєєвим Д.В. До апеляційної скарги додано копію довіреності від 22.11.2017, підписану директором юридичного департаменту Міністерства оборони України Коваль В.П. Проте, будь-яких доказів на підтвердження наявності у директора юридичного департаменту Міністерства оборони України повноважень видавати та підписувати довіреності Міністерства оборони України не надано. У довіреності вказано, що ОСОБА_2 діє на підставі наказу Міністерства оборони України від 30.12.2016 № 744, проте цей наказ (або належним чином засвідчену його копію) відсутній.
13. Водночас, копію довіреності від 22.11.2017 засвідчено самим ОСОБА_3 , доказів наявності у нього повноважень на вчинення такої дії не надано.
14. Крім того, всупереч Правилам організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1000/5 від 18.06.2015, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 № 736/27181 напис про засвідчення копії не складається зі слів Згідно з оригіналом, назви посади особи, яка засвідчує копію, дати засвідчення копії, напис про засвідчення копії не скріплено відбитком печатки, на лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа не проставлено відмітку Копія.
15. Наявна в матеріалах справи копія довіреності (а.с. 130) також не засвідчена у визначеному законом порядку. Так, її засвідчено начальником північного територіального юридичного управління Комар А.Ю., проте будь-яких доказів наявності у нього повноважень засвідчувати довіреності Міністерства оборони України матеріали справи не містять.
16. Таким чином, додана до апеляційної скарги копія довіреності не є документом, що посвідчує повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу, а отже в розумінні статей 55, 59 КАС, остання є неналежним представником у даній справі. Крім того, як зазначалося, доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала довіреність, надано не було.

ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

17. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, зазначаючи, що в матеріалах справи міститься копія довіреності представника Міноборони України, яка подавалась до суду першої інстанції разом з відзивом на позов. Отже, суд першої інстанції вже перевірив та визнав повноваження представника Міноборони України Андреєва Д.В.
18. Зазначає, що відповідно до 8 ст. 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідних заяв, скарг, клопотань.

ІV. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Верховний Суд, перевірив доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Суд дійшов такого висновку.
20. Верховним Судом неодноразово розглядались справи у яких правовідносини є подібними. Зокрема у справі №750/4345/18 постанова від 23.01.2019 було висловлено правову позицію:

" … під час вирішення питання відповідності копії документу, що підтверджує повноваження представника, вимогам статті 59 КАС України слід уникати зайвого формалізму, як-от констатація відсутності в матеріалах заяви (скарги) копії посадової інструкції особи, яка засвідчила копію відповідного документу, відсутність у довіреності повноважень представника на засвідчення копій документів від імені довірителя тощо.

Повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень, особливо під час звернення із заявами (скаргами) у термінових адміністративних справах (§ 2 глави 10 указаного Кодексу)».

21. Суд не вбачає підстав для відходу від такого правозастосування у справі, що розглядається.
22. Як вбачається з оскаржуваної ухвали, однією з підстав повернення апеляційної скарги було те, що копію доданої до апеляційної скарги довіреності від 22.11.2017 засвідчено особисто представником Андрєєвим Д.В. Проте доказів наявності у нього повноважень на вчинення такої дії не надано.
23. Отже, висновок суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги з цієї підстави є передчасним.
24. Водночас, іншою підставою повернення апеляційної скарги було те, що копія довіреності від 22.11.2017 підписана директором юридичного департаменту Міністерства оборони України Коваль В.П. Проте, будь-яких доказів на підтвердження наявності у директора юридичного департаменту Міністерства оборони України повноважень видавати та підписувати довіреності Міністерства оборони України не надано. У довіреності зазначено, що ОСОБА_2 діє на підставі наказу Міністерства оборони України від 30.12.2016 № 744, проте цей наказ (або належним чином засвідчену його копію) відсутній.
25. Згідно частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
26. Відповідно до частини третьої статті 55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
27. Згідно пункту 1 частини першої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.
28. Згідно з частинами 5, 6 статті 59 КАС України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
29. Частиною восьмою статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідності заяви, скарги, клопотання.
30. Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що право на подання і підписання апеляційної скарги має особисто керівник, або представник на підставі довіреності. Копія довіреності може засвідчуватись суддею, або у визначеному законом порядку. Крім того, при наявності в матеріалах справи копії довіреності або іншого документу, що посвідчує повноваження представника, останній при зверненні до суду з апеляційною скаргою може не подавати підтвердження своїх повноважень.
31. Верховний Суд звертає увагу на те, що суди повинні виходити з потреби перевірки не лише повноважень представника самостійно завіряти довіреність, а й з потреби перевірки саме наявності волевиявлення особи, що її безпосередньо підписала. І така перевірка повноважень повинна відбуватись, зокрема на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
32. Як вбачається з копії довіреності від 22.11.2017 за № 220/380/д, поданої разом з апеляційною скаргою, така підписана директором юридичного департаменту Міністерства оборони України Ковалем Володимиром Петровичем. У довіреності є посилання на наказ від 30.12.2016 № 744, на підставі якого він діє, проте самого наказу не має у справі.
33. Колегія суддів вважає, що надана до суду апеляційної інстанції копія довіреності, підписана Коваль В.П., не може бути належним доказом дійсної волі юридичної особи (Міністерства оборони України), що її видала, на уповноваження іншої особи ( ОСОБА_4 ) представляти її інтереси. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії.
34. Отже, повноваження представника Міністерства оборони України не підтверджені належним документом, оскільки копія довіреності від 22 листопада 2017 року № 220/381/д не відповідає вимогам ст. 59 КАС України.
35. Верховний Суд розглядав справу у якій Міністерство оборони України оскаржувало ухвалу суду про повернення апеляційної скарги з тих самих підстав та дійшов аналогічного висновку (справа № 825/1560/18, постанова від 24.10.2018).
36. Водночас, Суд не приймає до уваги доводи скаржника про те, що в матеріалах справи міститься копія довіреності представника Міноборони України, яка подавалась до суду першої інстанції разом з відзивом на позов, оскільки зазначена довіреність дійсна до 31.12.2017, а апеляційну скаргу подано 16.08.2018.
37. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції правильно повернув апеляційну скаргу особі, яка її подала на підставі п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України.
38. Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
39. Оскільки при ухваленні судового рішення судом апеляційної інстанції порушень норм процесуального права не допущено, тому колегія суддів доходить висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кравчук В.М.

Суддя Желєзний І.В.

Суддя Стародуб О.П.