Справа № 585зп-19/160
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
13 вересня 2019 р.Справа №585зп-19/160
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Врона О.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позову у справі,-
Відповідно до ч.1 ст.153 КАС України, заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає здійснити розгляд даного клопотання без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
В обґрунтування заяви заявником зазначено, що ОСОБА_1 в період з 05.08.2005 року по 22.08.2019 року був зареєстрований фізичною особою-підприємцем. 22.07.2019 року заявником отримано постанову державного виконавця Металургійного відділу ДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.07.2019 року у виконавчому провадженні №59010703. Виконавче провадження №59010703 відкрито 03.05.2019 р. на виконання вимоги, винесеної Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області про стягнення недоїмки з єдиного внеску в сумі 18 276,72 грн. Про існування вимоги заявнику стало відомо у серпні 2019 р. після здійснення першого утримання частини суми боргу з доходу, що був виплачений Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України. Оскільки вимогу про стягнення недоїмки з єдиного внеску до цього часу заявник не отримував, своєчасно оскаржити її в адміністративному порядку або до суду не мав можливості. Заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що в подальшому для відновлення його прав, свобод та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. На даний момент виконання постанови відділу ДВС здійснюється шляхом утримання частки доходу, що виплачується Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Вирішуючи вказану заяву, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , в період з 05.08.2005 р. по 22.08.2019р. був зареєстрований фізичною особою - підприємцем.
22 липня 2019 року за місцем служби заявника до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшла постанова державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Качан К.М. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.07.2019р. у виконавчому провадженні № 59010703.
Виконавче провадження №59010703 відкрито 03.05.2019 р. на виконання вимоги, винесеної Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області про стягнення недоїмки з єдиного внеску в сумі 18 276,72 грн.
Про існування вимоги заявнику стало відомо у серпні 2019 р. після здійснення першого утримання частини суми боргу з доходу, що був виплачений Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України. Оскільки вимогу про стягнення недоїмки з єдиного внеску до цього часу заявник не отримував, своєчасно оскаржити її в адміністративному порядку або до суду не мав можливості.
Згідно з ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо, зокрема, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року № 2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
З викладеного слідує, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог.
В той же час заходи забезпечення адміністративного позову мають бути належними та відповідними заявленому адміністративному позову, стосуватись прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі з приводу порушення яких заявлено адміністративний позов.
Також, при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжитих заходів з урахуванням:
- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;
- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;
- ймовірності виникнення ускладнень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.
Згідно з ч. 3 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
На підставі ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Відповідно до абз. 3 ч.4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Згідно з абз. 5 ч.4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Як визначено п.7 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» вимога ДФС є виконавчим документом.
Із заяви про забезпечення позову судом встановлено, що наразі здійснюються заходи з виконання вимоги винесеної Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області про стягнення недоїмки з єдиного внеску в сумі 18 276,72 грн. у вигляді утримання частки доходи заявника, що виплачується Військової частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
За наведених обставин суд вважає, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 166, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позову у справі - задовольнити.
Ухвала підлягає негайному, обов`язковому виконанню шляхом направлення її державним органам для вжиття відповідних заходів згідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя О.В. Врона