Справа № 522/7978/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/7978/19
Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.

Дата і місце ухвалення 10.07.2019р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 10 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського 1-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП сержанта поліції Баранова Євгенія Анатолійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

13.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського 1-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП сержанта поліції Баранова Євгенія Анатолійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ДП18 №052109 від 06.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, та закриття провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Рішенням Приморського районного суду міста Миколаєва від 10 липня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

Апелянт зазначив, що відповідачем до відзиву на позовну заяву було долучено відеозапис, на якому зафіксовано факт порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме, водій автомобіля Ssang Yong Action з державним номером НОМЕР_1 рухався автодорогою "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" 56 км в крайній лівій смузі прямо, не маючи наміру повороту ліворуч за наявності дорожнього знаку 5.16 "Напрямок руху по смугам" та дорожньої розмітки 1.18 ПДР України.

Відповідач вважає, що Управлінням було доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та винність його у його вчиненні, однак, судом першої інстанції не надано поданим доказам належної правової оцінки, чим порушено норми процесуального законодавства.

З огляду на зазначене Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції просить скасувати рішення Приморського районного суду міста Миколаєва від 10 липня 2019 року та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що 06.05.2019 року поліцейським 1-ої роти 3-го батальйону УПП Миколаївській області ДПП сержантом поліції Барановим Є.А. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 052109, якою ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

У постанові серії ДП18 №052109 зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ssаng Yong Actyon, д.н.з. НОМЕР_1 на а/д М -14 , не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.18 та здійснив рух прямо, в порушення дод. 2 ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду першої інстанції, посилаючись на те, що він вимушений був рухатися по крайній лівій смузі руху, яка на цій ділянці дороги Одеса-Меліпотоль відповідно до дорожнього знаку та розмітки, призначена для здійснення повороту ліворуч, тому як права смуга була зайнята вантажівками, які стояли без аварійних сигналів. Також позивач зазначив, що в порушення ст.ст.258, 276, 278, 279, 283 КУпАП відповідач розглянув справу за місцем вчинення правопорушення, та не надав йому можливості скористатись в повній мірі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, крім того не надав доказів у підтвердження порушення ним Правил дорожнього руху України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав. Суд зазначив, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять переконливих доказів що права смуга була вільна, що позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху, зокрема положення, щодо порушення позивачем Додатку 2 ПДР дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугам» та дорожньої розмітки 1.18 ПДР України, а саме того, що він навмисно рухався в крайній лівій смузі, при вільній правій, а навпаки, позивачем надані належні докази того, у зв`язку з чим він був змушений рухатися саме в лівій смузі при зайнятій правій смузі руху.

Також суд першої інстанції зазначив, що у матеріалах відсутні матеріали фото- чи відеозйомки вчиненого порушення, пояснення свідків або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові серії ДП18 №052109 від 06.05.2019 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

В свою чергу, статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР), порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

В ході розгляду даної справи встановлено, що поліцейським 1-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП сержантом поліції Барановим Є.А. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із виявленням порушення ОСОБА_1 вимог додатку 2 ПДР України.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху, встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно пункту 8.5 ПДР, дорожня розмітка (додаток 2) поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до п.п. 8.5.1 п. 8.5 ПДР горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Главою 34 ПДР закріплено, що горизонтальна розмітка має такі значення, зокрема, 1.18 - показує дозволені на перехресті напрямки руху по смугах, зстосовується самостійно або в поєднанні із знаками 5.16, 5.18; розмітка, яка дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, дозволяє також розворот.

Згідно розділу 33 ПДР знаки 5.16, 5.18, мають такі значення: 5.16 "Напрямки руху по смугах". Показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них; 5.18 "Напрямок руху по смузі". Показує дозволений напрямок руху по смузі. Знак 5.18 із стрілкою, що зображує поворот ліворуч іншим чином, ніж це передбачено цими Правилами, означає, що на даному перехресті поворот ліворуч або розворот здійснюється з виїздом за межі перехрестя направо і об`їздом клумби (розділювального острівця) у напрямку, показаному стрілкою.

Додатком 2 до Правил дорожнього руху (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2013 р. № 111) встановлено види дорожньої розмітки.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення, зокрема, вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Суд першої інстанції в своєму рішенні зазначив, що у поданому позові позивач не оспорює факт руху у крайній лівій смузі, але зазначає, що його дії були вимушені, тому що права смуга була зайнята вантажівками, які стояли без аварійних сигналів, про що і повідомив інспектора поліції. При цьому, суд зазначив про те, що у підтвердження своїх дій, позивачем було надано фотофіксацію ділянки дороги з свого автомобіля, яка дійсно зайнята транспортними засобами.

Колегією суддів встановлено, що дійсно, позивач, заперечуючи проти оскаржуваної ним постанови, посилався на те, що він їхав у лівій смузі, оскільки права смуга, яка дозволяла проїзд прямо, була зайнята вантажівками. Однак, на підтвердження вказаних доводів позивачем не надано жодного доказу.

Доданий позивачем згідно доповнення до адміністративного позову фотознімок, розцінений судом першої інстанції, як належний доказ у підтвердження факту зайнятості правої смуги дороги та факту вимушеного проїзду позивача у порушення ПДР у лівій смузі, взагалі не містить зображення вантажівок, та спірної ділянки дороги із дорожньою розміткою 1.18. Наданий фотознімок зображує ділянку дороги по руху автомобіля, де права смуга є вільною, та містить зображення поліцейських автівок, які розміщені на узбіччі дороги.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2019 року було відкрито провадження по даній справі та встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяви. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази у підтвердження дати отримання відповідачем копії зазначеної ухвали суду та відповідно дати, з якої відліковується строк подачі відзиву.

З матеріалів справи вбачається, що 08.07.2019 року представником відповідача було подано засобами електронного зв`язку на адресу суду відзив на адміністративний позов, в якому відповідач посилався на наявність відеозапису з нагрудного реєстратора працівника поліції, яким підтверджується факт вчинення позивачем правопорушення. У додатках до вказаного відзиву вказано про диск з відеозаписом з відеореєстратора та фотознімки дорожнього знаку та розмітки з місця вчинення правопорушення.

Незважаючи на вказані відомості, повідомлені відповідачем, суд першої інстанції 10.07.2019 року розглянув адміністративну справу за відсутності вказаних доказів.

У паперовому вигляді відзив разом із додатками (в тому числі і компакт-диском) надійшов на адресу суду засобами поштового зв`язку 12.07.2019 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

В даному випадку, незважаючи на наявність в матеріалах справи інформації про відеозапис з місця скоєння правопорушення, судом першої інстанції не було вжито жодних заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів (відеозапису) з власної ініціативи, чим порушено принцип офіційного з`ясування обставин по справі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що зазначене призвело до неналежного та неповного з`ясування обставин по справі та до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З наданого відповідачем відеозапису з відеореєстратора № video_2019-07-02_12-41-34 чітко вбачається, що автомобіль Ssang Yong Action з державним номером НОМЕР_1 рухався у крайній лівій смузі прямо, не маючи наміру повороту ліворуч. Наявність на вказаній ділянці автодороги "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" дорожнього знаку 5.16 "Напрямок руху по смугам" та дорожньої розмітки 1.18 ПДР України підтверджено наданими відповідачем фотознімками. Вказаним відеозаписом також підтверджено відсутність будь-яких перешкод у правій полосі руху, тобто перешкод для дотримання позивачем вимог дорожнього знаку 5.16 та дорожньої розмітки 1.18, зокрема, відсутність у правій смузі вантажівок, які б повністю займали праву смугу руху.

Таким чином, відповідачем був наданий відеозапис з місця події, зафіксований засобом відеозйомки, закріпленим на форменому одязі, який є доказом в адміністративній справі і безпосередньо свідчить про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, та містить відомості про обставини вчинення вказаного правопорушення.

Зі змісту норм КУпАП вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Відповідно до статті 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідачем належними доказами підтверджено факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КАС України, у зв`язку з чим висновок суду першої інстанції про незаконність оскаржуваної постанови серії ДП18 № 052109 від 06.05.2019 року є безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що при розгляді справи судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, на підставі ст.317 КАС України, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 10 липня 2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського 1-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП сержанта поліції Баранова Євгенія Анатолійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 18.09.2019 року.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук