Справа № 280/2696/19
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 280/2696/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Твіст Групп" на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 07.06.2019 в адміністративній справі №280/2696/19 , ухвалене суддею Кисіль Р.В., по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Твіст Групп" до Запорізької філії Державнго підприємства "Національні інформаційні системи", Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

У червні 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Твіст Групп" до Запорізької філії державного підприємства "Національні інформаційні системи" (далі - відповідач 1) та Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - відповідач 2), в якому позивач просив суд у зв`язку з неподанням заяви про припинення обтяження в реєстрі рухомого майна відносно позивача, визнати бездіяльність відповідача 2 протиправною та зобов`язати відповідача 2 звернутися до реєстратора відповідача 1 із заявою про припинення обтяження щодо цілісного майнового комплексу (всього рухомого та нерухомого майна) позивача; зобов`язати відповідача 1 внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про припинення обтяження та виключити з реєстру обтяжень запис 1, тип обтяження: арешт рухомого майна, зареєстрований 27.12.2017 16:19:44 за №16646954 реєстратором відповідача 1, обтяжувач: відповідач 2.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.06.2019р. відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та матеріального, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відкрити провадження та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та зазначено в матеріалах справи, В обґрунтування позову позивач зазначає, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2018 клопотання позивача про скасування арешту майна було задоволено, скасовано арешт (заборону відчуження та розпорядження) з цілісного майнового комплексу (всього рухомого та нерухомого майна) позивача, накладений на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2017 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000357 від 14.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Проте відповідачами дана ухвала не виконана.

Відмовивши у відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що вирішення даного спору віднесене до компетенції суду першої інстанції, визначеного в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, і даний спір повинен вирішуватися за правилами кримінального судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В той же час, за приписами статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною першою статті 303 Кримінального процесуального кодексу України визначено виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Разом з тим, частиною другою цієї статті визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року №6рп/2001 розяснено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду та вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості під час розслідування кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури.

Але таке оскарження може здійснюватися в порядку, встановленому згаданим вище Кодексом, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери. Із цього слідує, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем порушене питання невиконання відповідачами судового рішення, прийнятого за правилами Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, при визначенні юрисдикцій у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень має значення, в тому числі, і предмет спору. У разі, коли він виник чи пов`язаний з кримінальним провадженням, то на такі правовідносини юрисдикція адміністративних судів не поширюється.

Відповідно до п. 1 ч. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

Оскільки судом першої інстанції винесена ухвала з додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.236, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Твіст Групп" - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 07.06.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Н.П. Баранник

суддя Ю. В. Дурасова