Справа № 580/2890/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питань забезпечення позову

19 вересня 2019 року Справа № 580/2890/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за його позовом до Смілянського міського голови Цибка Олексія Олександровича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Смілянська міська рада про визнання нечинним і скасування рішення, поновлення на роботі та стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

18.06.2019 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) подав у Черкаський окружний адміністративний суд позов до Смілянського міського голови Цибка Олексія Олександровича (20700, Черкаська обл., м.Сміла, вул. Незалежності, буд. 37) про:

визнання нечинними та скасування розпоряджень відповідача від 12.09.2019 №200-к «Про скасування розпорядження від 07.12.2018 №201к «Про виконання обов`язків» та №201-к «Про скасування розпорядження від 07.12.2018 №202-к «Про звільнення секретаря Смілянської міської ради ОСОБА_2 І.»;

поновлення його на посаді секретаря Смілянської міської ради;

стягнення на його користь заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалами суду від 19.06.2019 суд відмовив у відкритті провадження у справі в частині позовної вимоги про визнання нечинними та скасування розпорядження від 12.09.2019 №201-к і щодо оскарження розпорядження від 12.09.2019 №200-к відкрив загальне провадження у справі, призначив підготовче засідання.

Одночасно з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив зупинити дію спірних розпоряджень (далі Заява).

У Заяві зазначено, що спірні розпорядження очевидно суперечать вимогам Конституції та законів України, оскільки звільнення позивача із займаної посади відбулось з явним перевищенням відповідачем владних повноважень. Позивач вказує, що питання обрання на посаду та звільнення з посади секретаря міської ради вирішується виключно на пленарних засіданнях міської ради, тобто відносяться до виключної компетенції органу місцевого самоврядування, а не міського голови. Оскільки Смілянська міська рада жодних рішень про звільнення позивача з посади секретаря міської ради та обрання нового не приймала, вбачаються явні ознаки протиправності спірних розпоряджень та порушення трудових прав позивача. Тому позивач стверджує про очевидність протиправності спірних розпоряджень та існування загрози істотного ускладнення ефективного захисту та поновлення порушених прав, у зв`язку з чим просить вжити вказаний захід забезпечення позову.

Відповідно до положень ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд ухвалою від 19.09.2019 вирішив розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Ознайомившись із матеріалами позову та доданими доказами, розглянувши Заяву та оцінивши її доводи, суд вважає її необґрунтованою з огляду на таке.

Відповідно до частин 1-2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд врахував, що предмет спору - спірне рішення регулює відносини щодо покладення на позивача виконання обов`язків секретаря Смілянської міської ради та оплати такої роботи.

Очевидність порушень його трудових прав чи протиправності спірного рішення на стадії відкриття провадження у справі до часу з`ясування фактичних обставин спору та витребування доказів для всебічного судового розгляду та вирішення справи не вбачається. Тому забезпечення позову шляхом зупинення їх дії є фактично вирішенням спору, що не відповідає меті забезпечення позову.

Наявності визначених у ст.150 КАС України обставин позивач не довів жодним належним і допустимими доказом.

Заявлені обґрунтування позову, Заяви та додані докази не свідчать про очевидність можливості настання негативних наслідків у зв`язку з прийняттям спірних розпоряджень і неможливості чи ускладнення поновлення прав та інтересів позивача. Позивач не вказав, у чому полягає неможливість подальшого захисту прав чи докладання значних зусиль і витрат на їх відновлення без вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі ч.1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частинами 4-6 ст.154 КАС України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. При цьому, відповідно до ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванню судами нижчих інстанцій, ці підстави є оціночними. Тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Тому Заява не є обґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 150-154, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх.від 18.06.2019) про забезпечення позову відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складення.

3. Копії ухвали направити учасникам справи.

Суддя А.М. Бабич

Ухвала складена у повному обсязі та підписана 19.09.2019.