Справа № 484/3637/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 484/3637/19
Головуючий в 1 інстанції: Мельничук О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Димерлія О.О.,

Єщенка О.В.,

за участю: секретар судового засідання Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу поліцейського роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Мельник Миколи Григоровича на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2019 року, прийняте у складі суду судді: Мельничука О.В. в місті Первомайськ по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Мельник Миколи Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з адміністративним позовом поліцейського роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Мельник Миколи Григоровича про скасування постанови ДП18 № 510348 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.07.2019 року якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за порушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 був задоволений. Постанову серії ДП18 № 510348 року винесену Поліцейським роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Мельник Миколою Григоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. скасовано, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, поліцейський роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Мельник Микола Григорович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені заявлених вимог ОСОБА_1 повністю. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу позивачем не надано.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 9.07.2019 року поліцейським роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Мельник М. Г. було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ДП18 №510348, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у виді 340 грн.

Вказана постанова складена на підставі того, що 19.07.2019 року о 09.11 в м. Сарни по вул. Белгородській ОСОБА_1 керував транспортним засобом«Renault Trafic» державний номер НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги п. 31.3 (б) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, тому позовні вимоги слід задовольнити шляхом скасування спірної постанови.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 31.3 «б» Правил дорожнього руху встановлено, що експлуатація транспортних засобів забороняється згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Частина 3 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв за керування транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України" (ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух»).

Згідно із ч. 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Частиною 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобіль - колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт; автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб);

автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно;

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.

Частиною 3 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 №137 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років становить - кожні два роки.

З аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що вантажним автомобілем є колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Такі транспортні засоби незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, які знаходяться в експлуатації понад два роки, підлягають обов`язковому технічному огляду.

Визначення поняття «строк експлуатації» наведено у Методиці проведення товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, відповідно до якої строк експлуатації - період часу від дати виготовлення колісного транспортного засобу до дати його оцінки.

Згідно наявного у матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, за конструкцією та типом класифіковано і зареєстровано як «спеціалізований вантажний - спеціалізований фургон малотоннажний-В», тобто є вантажним автомобілем вантажопідйомністю до 3,5 тонни, а отже підлягає проходженню обов`язкового технічного огляду кожні два роки його експлуатації.

За встановлених обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що належний позивачеві автомобіль експлуатується з 2006 року, а тому відповідно до наведених вимог статті 35 Закону України «Про дорожній рух», пункту 3 Порядку підлягає обов`язковому технічному контролю.

Доказів того, що зазначений транспортний засіб проходив відповідний технічний огляд протягом останніх двох років, що передували даті вчиненні адміністративного правопорушення, позивачем не надано, посилань на їх наявність не наведено та під час судового розгляду не встановлено.

При цьому колегія суддів враховує висновки щодо застосування норм прав, викладені зокрема у постанові Верховного Суду від 11 січня 2019 року (справа №361/7761/15-а).

Відповідно до положень ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Факт не проходження обов`язкового технічного контролю позивач в адміністративному позові не оспорює.

При цьому колегія суддів критично оцінює посилання позивача на поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/794203 від 19.09.2018 року, в якому зазначено, що транспортний засіб не підлягає обов`язковому технічному контролю, оскільки вказаний поліс не є належним та допустимим доказом в розумінні КАС України, а висновки що транспортний засіб не підлягає обов`язковому технічному контролю ґрунтуються на помилковому розумінні норм чинного законодавства.

Відтак, колегія суддів вважає, що позивача правомірно притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, оскільки він керував автомобілем, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 286, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу поліцейського роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Мельник Миколи Григоровича на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2019 року задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко