Справа № 1.380.2019.003787
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.003787
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Гулкевич І.З. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до начальника Головного територіального управління юстиції у Львівській області (79000, м. Львів, пл. Шашкевича, 1) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до начальника Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просить суд: визнати протиправну бездіяльність начальника Головного територіального управління юстиції у Львівській області Станіщука Миколи Васильовича щодо не виконання та порушення вимог ст. 40 Конституції України, ст.ст. 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян»; зобов`язати начальника Головного територіального управління юстиції у Львівській області Станіщука Миколу Васильовича розглянути по суті звернення ОСОБА_1 від 12.06.2019 та надати вичерпну обгрунтовану відповідь за власним підписом.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що ним 13.06.2019 зареєстровано звернення від 12.06.2019 р на ім`я Начальника територіального управління юстиції у Львівській області Станіщука М.В. щодо призначення та проведення перевірки протиправних дій Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області. Станом на день звернення до суду відповідь на його звернення від 12.06.2019 не надано, що змусило його звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою від 29.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

07.08.2019 представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що до Головного територіального управління юстиції у Львівській області надійшло звернення ОСОБА_1 від 12.06.2019, яке зареєстроване згідно реєстраційно-контрольної картки за № О -328/0/4-19/02 за підписом в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сала Ю.А. Вищевказане звернення ОСОБА_1 відповідачем було розглянуто та надано відповідь від 15.07.2019 №О-328/0/4-19/02 за підписом в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сала Ю.А., яка була надіслана позивачу 16.07.2019 поштовою кореспонденцію, що підтверджується журналом обліку вихідної кореспонденції. На підставі зазначеного відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

12.08.2019 позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначив, що він не отримував від відповідача жодної письмової відповіді. Доказів поштового відправлення йому будь-якої кореспонденції відповідачем не надано. Копія відповіді додана представником відповідача до відзиву датована 15.07.2019, тобто з пропущеним терміном надання відповіді (не більше 1 місяця) передбаченого ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», а також відсутня остання сторінка такої відповіді, тому не відомо за чиїм підписом надана відповідь. Додатково наголосив, що копія витягу із журналу обліку вихідної кореспонденції додана представником відповідача до відзиву, не може бути належним, допустимим доказом, оскільки жодним чином не підтверджує вручення позивачу відповіді.

Позивач вважає, що відповідачем не надано відповіді на звернення від 12.06.2019 звернувся до суду за захистом своїх прав.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці у період з 12.08.2019 по 16.09.2019, суд приймає рішення у цій справі в перший робочий день головуючого судді, а саме - 17.09.2019.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України кожна особа має право направляти письмові звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, які зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України "Про звернення громадян" регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненням громадян, згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про звернення громадян", слід розуміти викладені в письмовій формі або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

За приписами ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 18 Закону України "Про звернення громадян" визначені права громадянина при розгляді заяви чи скарги. Зокрема, встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

знайомитися з матеріалами перевірки;

подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Так, судом встановлено, що, реалізуючи своє право на звернення, ОСОБА_1 12.06.2019 року через засоби поштового зв`язку звернувся з письмовою скаргою на дії посадових осіб Залізничного ВДВС ГТУЮ у Львівській області.

Дана скарга надійшла до Головного територіального управління юстиції у Львівській області 13.06.2019, про що свідчить штамп відповідача.

Положеннями ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані : об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень : письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги не обгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Згідно з ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Позивачем в межах даного позову оскаржується бездіяльність відповідача щодо ненадання відповідачем відповіді на звернення від 12.06.2019, пропущення терміну надання відповіді та те, що відповідачем не надано жодного підтверджуючого доказу поштового відправлення такої відповіді.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем розглянуто скаргу та надано обгрунтовану відповідь від 15.07.2019 за №О-328/0/4-19/02 та у строк передбачений Законом України "Про звернення громадян".

Законом України "Про звернення громадян" не визначено засобів зв`язку, за допомогою яких здійснюється повідомлення заявника про результати розгляду звернення, а також виду поштового відправлення, яким скеровується відповідь заявнику.

Відповідно до пункту 11 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (далі - Правила №270), поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Вищевказаних норм вбачається, що належним доказом виконання відповідачем вимог п. 6 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" є Журнал реєстрації вихідної кореспонденції.

Зазначена відповідь від 15.07.2019 №О-328/0/4-19/02 була зареєстрована в Журналі обліку вихідної кореспонденції Головного територіального управління юстиції у Львівській області, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією зазначеного журналу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було вжито заходів щодо належного розгляду звернення позивача відповідно до норм Закону України "Про звернення громадян".

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 19, 20, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати з сторін стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя Гулкевич І.З.