Справа № 1.380.2019.000671
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000671
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року

15 год. 12 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М, представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Семена В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3) про визнання дій протиправними, скасування наказів та поновлення на роботі, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУ НП у Львівській області), у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ № 4285 від 27.12.2018 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Дрогобицького ВП ГУНП» Головного управління Національної поліції у Львівській області про накладення на позивача, заступника начальника Дрогобицького відділу поліції начальника слідчого відділу ГУ НП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції.

- визнати протиправним та скасувати Наказ № 15 о/с «По особовому складу» від 24.01.2019 Головного управління Національної поліції у Львівській області про звільнення із служби в поліції позивача, заступника начальника Дрогобицького відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_2 .

- поновити ОСОБА_2 , на службі в Національній поліції на посаді заступника начальника Дрогобицького відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУНП у Львівській області.

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь позивача, середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 25 січня 2019 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції на посаді заступника начальника Дрогобицького відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУНП у Львівській області.

Підставою позову зазначено те, що його звільнено зі служби в Національній поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного за результатами проведеного службового розслідування та встановлення факту скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) та неповідомлення завчасно безпосереднього керівника про ДТП і винесення прийняття в умовах реального конфлікту інтересів. Вважає, що матеріали службового розслідування стосовно позивача, у результаті якого прийнято оскаржувані накази та позивача звільнено з посади, зібрано однобічно, упереджено, формально.

Оскільки висновки службового розслідування та прийняті за його результатами оскаржувані накази порушують право позивача на працю, для відновлення свого порушеного права він звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 18.02.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі.

22.03.2019 за вх. № 9673 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав на те, що фактично вчинене діяння позивачем містить у собі порушення службової дисципліни. Окрім того, у процесі службового розслідування встановлено, що позивач, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, займаючи особливо відповідальне становище, 14.11.2018 діючи в умова реального конфлікту інтересів, знаючи про те, що він скоїв дорожньо-транспортну пригоду, отримавши на розгляд матеріали, не доповів про наявний конфлікт інтересів, а доручив розгляд матеріалів про дорожньо-транспортну пригоду своєму підлеглому.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Дисциплінарною комісією ГУ НП у Львівській області проведено службове розслідування за фактом скоєння дорожньо-транспортної пригоди заступником начальника Дрогобицького відділу поліції - начальником слідчого відділу Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, підполковник поліції ОСОБА_2 .

В ході службового розслідування встановлено, що 13.11.2018 о 21:45 позивач, керуючи приватним автомобілем «Пежо Партнер» д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Дрогобич, вул. П. Орлика, здійснив наїзд на громадянина ОСОБА_3 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді «ссадин на обличчі, ссадин на правій здухвинній ділянці та в ділянці правого підребер`я, явної неприродної рухомості на рівні середньої третини лівого плеча, ссадин китиць рук», від отриманих травм ОСОБА_3 на місці події.

На момент вказаної події підполковник поліції ОСОБА_2 перебував поза службою, без вогнепальної зброї. Про скоєну ним дорожньо-транспортну пригоду, доповів керівнику Дрогобицького ВП ГУНП полковнику поліції ОСОБА_5 лише 14.11.2018 в обідній час, який у свою чергу повідомив керівництво ГУНП у Львівські області та прокуратуру району. 14.11.2018 о 12:30 ОСОБА_2 самостійно звернувся до Дрогобицької ЦРЛ, де здав кров на етанол.

За вказаним фактом, СВ Дрогобицького ВП ГУНП внесено до ЄРДР №0002387 за ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_2 , згідно ст. 63 Конституції України, від надання будь-яких пояснень в рамках службового розслідування відмовився.

Опитаний в ході службового розслідування інспектор СРПП №1 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_6 , пояснив, що 13.11.2018 близько 22:10 проїжджаючи по вул. П. Орлика, біля парку «Небесної Сотні» було виявлено дві машини швидкої допомоги з увімкненими проблисковими маячками. Зупинившись біля вказаних транспортних засобів, ОСОБА_6 запитав у осіб, які перебували на місці події, що сталось, на що йому повідомили, що на проїжджій частині дороги знаходиться чоловік, якого на даний момент працівники швидкої допомоги реанімують. Про даний факт ОСОБА_6 одразу повідомив оперативного чергового Дрогобицького ВП майора поліції ОСОБА_7 . Крім цього, у своєму поясненні ОСОБА_6 зазначає, що на місці події знаходився начальник СВ Дрогобицького ВП підполковник поліції ОСОБА_2 , автомобіль якого знаходився неподалік на смузі зустрічного руху, під час спілкування останній повідомив ОСОБА_6 , що повертаючись з роботи по вул. П. Орлика на проїжджій частині дороги побачив багато людей і ще одну особу, яка лежала посеред дороги, після чого ОСОБА_2 зупинився, подзвонив на лінію « 103» та чекав приїзду медиків, про свою причетність до вказаної ДТП ОСОБА_2 нічого не повідомляв.

Опитаний старший інспектор - черговий СРПП №1 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_7 , пояснив, що 13.11.2018 близько 22:00 до нього на мобільний телефон зателефонував інспектор СРПП №1 капітан поліції ОСОБА_6 та повідомив, що у м. Дрогобичі по вул. П. Орлика поблизу церкви знаходяться дві карети швидкої медичної допомоги, які прибули на виклик та повідомив, що останні реанімували невідомого громадянина, який впав, однак останній помер. Після чого ОСОБА_7 дав вказівку ОСОБА_6 залишатись на місці події до прибуття СОГ Дрогобицького ВП та одразу на місце події скерував наряд СРПП у складі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_17, молодшого сержанта поліції Ульчака І. М, слідчо-оперативну групу у складі слідчого СВ старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13, оперуповноваженого СКП старшого лейтенанта поліції Дмитраха М.Я., інспектора криміналіста СВ лейтенанта поліції Папіш Н.А. та судово-медичного експерта Білого О.Л. Крім цього, по даному факту ОСОБА_7 повідомив керівництво Дрогобицького ВП, в тому числі начальника СВ підполковника поліції ОСОБА_2 , який під час телефонної розмови про свою причетність до вказаної події нічого не повідомляв.

Аналогічні за своїм змістом поясненню ОСОБА_7 надала заступник начальника СРПП №1 ПП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області майор поліції Юнак Оксана Євгенівна .

Опитаний слідчий СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_13 , пояснив, що 13.11.2018 близько 22:00 до нього на мобільний телефон зателефонував старший інспектор - черговий Дрогобицького ВП майор поліції ОСОБА_7 та повідомив про те, що на спецлінію « 102» надійшло повідомлення від лікаря ШМД по факту виявлення на проїзній частині по вул. П. Орлика, в м. Дрогобичі, невідомої особи, яка загинула на місці події. Прибувши за вказаною адресою ОСОБА_13 помітив на проїжджій частині автомобіль ШМД, біля якого вже перебував начальник СВ Дрогобицького ВП підполковник поліції ОСОБА_2, автомобіль якого був припаркований з лівого краю проїжджої частини за 30 метрів від автомобіля ШМД. Під час огляду місця події на проїжджій частині біля розділової смуги за 10 метрів від пішохідного переходу було виявлено сліди РБК в кількості 3 шт., крім цього, було виявлено два сліди РБК за 10 та 2 метри від пішохідного переходу та 1,5 метри від бордюру з протилежної сторони. Крім цього, у своєму поясненні ОСОБА_13 , зазначив, що причину свого перебування на місці події ОСОБА_2 йому не повідомляв, вказівок від нього на місці події ОСОБА_13 не отримував.

Аналогічні за своїм змістом поясненню ОСОБА_13 надали оперуповноважений СКП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції Дмитрах Мар`ян Ярославович та інспектор криміналіст Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Папіш Наталія Андріївна.

Опитаний інспектор СРПП №1 Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_17 пояснив, що 13.11.2018 близько 22:20 від чергового Дрогобицького ВП майора поліції ОСОБА_7 надійшло повідомлення щоб направитись спільно з СОГ Дрогобицького ВП на вулицю П.Орлика, де було виявлено труп невідомого громадянина. Прибувши на місце події ОСОБА_17 , побачив автомобіль карети ШМД та капітана поліції ОСОБА_6 , начальника СВ Дрогобицького ВП підполковника поліції ОСОБА_2 . У своєму поясненні ОСОБА_17 зазначає, що під час перебування на місці події від підполковника поліції ОСОБА_2 вказівок не отримував, про свою причетність до вказаної ДТП останній не повідомляв.

Аналогічні за своїм змістом поясненню ОСОБА_17 надали поліцейські СРПП №1 ПП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції Ульчак Ігор Миколайович , старший сержант поліції Глов`як Роман Степанович , старший сержант поліції Гануєм Володимир Миколайович , старший сержант поліції Щудло Володимир Романович , старший лейтенант поліції Андрухів Василь Васильович .

Опитаний з даного приводу начальник Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області полковник поліції ОСОБА_5 пояснив, що 13.11.2018 близько 23:00 йому зателефонував черговий Дрогобицького ВП та повідомив, що за адресою м. Дрогобич, вул. П. Орлика , на проїжджій частині дороги, виявлено невідомого чоловіка, працівники ШМД, які прибули на місце події намагалися реанімувати невідому особу, однак останній помер. Після цього, ОСОБА_5 дав вказівку черговому скерувати на місце події СОГ та експертів. У подальшому близько 01:00 знову зателефонував черговий, який повідомив результати огляду, тілесні ушкодження, та додав, що при огляді місця події перебував начальник СВ підполковник поліції ОСОБА_2 Зателефонувавши до ОСОБА_2 , та розпитавши його про обставини ДТП та які було виявлено тілесні ушкодження ОСОБА_5 після цього повідомив прокуратуру Дрогобицького району. На наступний день, 14.11.2018 на оперативній нараді під час розгляду матеріалів ДТП, ОСОБА_5 було дано вказівку начальникові СВ Дрогобицького ВП підполковнику поліції ОСОБА_2 прийняти рішення в порядку ст. 214 КПК України та забезпечити належне реагування та оперативним працівникам було доручено вивчити відеоматеріали з камер спостереження м. Дрогобич, з метою встановлення винуватця ДТП. У подальшому, близько 10:30 до кабінету ОСОБА_5 , зайшов підполковник поліції ОСОБА_2 та повідомив про свою причетність до ДТП, яка мала місце 13.11.2018, про що ОСОБА_5 одразу було повідомлено керівництво ГУНП у Львівській області та прокуратуру.

Водночас, у процесі службового розслідування встановлено, що матеріали по факту виявлення трупа на вулиці П.Орлика (ЄО Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області від 13.11.2018 № 13618), 14.11.2018 начальником Дрогобицького ВП для розгляду та прийняття рішення було доручено начальникові СВ підполковнику поліції ОСОБА_2, в свою чергу підполковник ОСОБА_2 , доручив розгляд вказаних матеріалів старшому слідчому 1-го відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області майору поліції Миськіву П.І. Опитаний з даного приводу старший слідчий 1-го відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області майор поліції Миськів Петро Ігорович пояснив, що 14.11.2018 за вказівкою начальника СВ Дрогобицького ВП ОСОБА_2, отримав у черговій частині матеріали ЖЄО № 13618 від 13.11.2018 за фактом ДТП, в результаті якого загинув громадянин ОСОБА_3 . На вказану подію Миськів П,І. у складі слідчо-оперативної групи не виїжджав та огляд місця події не проводив. Матеріали ЖЄО містили резолюцію ОСОБА_2 , про прийняття рішення згідно ст. 214 КПК України.

Таким чином, службовим розслідуванням установлено, що заступник начальника Дрогобицького відділу поліції - начальник СВ ГУНП у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_2 , перебуваючи поза службою, здійснив наїзд на громадянина ОСОБА_3 , внаслідок чого останній від одержаних травм помер. При цьому, підполковник поліції ОСОБА_2 , перебуваючи на місці події, будучи керівником органу досудового розслідування, усвідомлюючи необхідність проведення першочергових слідчих дій, спрямованих на фіксування обставин ДТП, про причетність до дорожньо-транспортної пригоди вказаної події, ні безпосередньому керівнику, ні до будь-якого органу поліції своєчасно не повідомив, намагаючись таким чином уникнути відповідальності, що вказує на обставину, яка обтяжує ступінь відповідальності ОСОБА_2 .

Крім цього у процесі службового розслідування установлено, що позивач, будучи особою уповноваженою на виконання функцій держави, займаючи особливо відповідальне становище, 14.11.2018 діючи в умовах реального конфлікту інтересів, знаючи про те, що він 13.11.2018 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, отримавши на розгляд вказані матеріали, не доповів про наявний у нього реальний конфлікт інтересів безпосередньому керівнику, а доручив розгляд матеріалів про дорожньо-транспортну пригоду за своєї участі підлеглому поліцейському, чим допустив грубе порушення ч.1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції".

За результатами проведеного службового розслідування був складений і підписаний Висновок службового розслідування від 14.12.2018 (а.с.10-13). На підставі цього Висновку службового розслідування було видано Наказ №4285 від 27.12.2018 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області», яким до позивача було застосоване дисциплінарне стягнення - звільнення з поліції (а.с. 14). На реалізацію і виконання Наказу №4285 від 27.12.2018 у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-V- ІІІ було видано Наказ №15 о/с від 24.01.2019 (а.с. 15), яким підполковника поліції ОСОБА_2 , заступника начальника Дрогобицького ВП - начальника слідчого відділу - звільнено із служби з 24 січня 2019 року.

Не погоджуючись із наказами про його звільнення зі служби в Національній поліції, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам, суд виходить із такого.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VІІІ).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №580-VІІІ Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону №580-VІІІ поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За змістом частини першої статті 59 Закону №580-VІІІ служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 18 Закону №580-VІІІ поліцейський, поміж іншого, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський, зокрема, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Окрім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в силу положень частини першої статті 64 Закону №580-VІІІ особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові.

Аналіз тексту Присяги поліцейського є підставою для висновку, що в основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх невиконання.

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону №580-VІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

За нормами пункту 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VІІІ поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України «Про Дисциплінарний статут» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, відповідно до статті 11 якого за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Окрім того відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом частини першої-третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Отже, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

За змістом статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Службовим розслідуванням установлено, що позивач перебуваючи поза службою в цивільному одязі без вогнепальної зброї, однак, як працівник поліції, будучи зобов`язаним відповідно до ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, зокрема Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, а також Присяги поліцейського, здійснив наїзд на громадянина, який від отриманих травм помер на місці події. Про скоєну ним дорожньо-транспортну пригоду безпосередньому керівнику доповів лише наступного дня. Також діючи в умовах реального конфлікту інтересів приймав рішення щодо матеріалів про дорожньо-транспортну пригоду.

Вказані обставини по суті перевірені та підтверджені матеріалами справи і підтверджені в ході судового розгляду.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, в при внесенні відповідних відомостей у ЄРДР 14.11.2018 (час 12:17:29) № 0002387 за ч. 2 ст. 286 КК України зазначено, що особа, яка здійснила наїзд невідома. Наведене свідчить про те, що станом на ЄРДР 12 год. 17 хв. 29 сек. 14.11.2018, в порушення ч. 2 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», позивач не повідомив найближчий орган поліції про те, що він є безпосереднім учасником цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Накладенням підполковником ОСОБА_2 резолюції на матеріалах ЄО від 13.11.2018 № 13618 " Миськів П. І ст. 214 КПК України" підтверджується, що позивач, 14.11.2018 діючи в умовах реального конфлікту інтересів, знаючи про те, що він 13.11.2018 скоїв дорожньо-транспортну пригоду та отримавши на розгляд вказані матеріали, не доповів про наявний у нього реальний конфлікт інтересів безпосередньому керівнику, а доручив розгляд матеріалів про дорожньо-транспортну пригоду за своєї участі підлеглому поліцейському.

Окрім того суд зазначає, що про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що порочить високе звання поліцейського та підриває авторитет органів Національної поліції України, основним критерієм оцінки діяльності яких є рівень довіри населення, свідчать дописи із інтернет ресурсів «ІНФОРМАЦІЯ_4» ( ІНФОРМАЦІЯ_1 та «ІНФОРМАЦІЯ_2» ІНФОРМАЦІЯ_3) де у вищевказаних статтях описується ДТП скоєне позивачем та містяться критичні відгуки відвідувачів сайту про поліцію як правоохоронний орган, що ще раз підтверджує, що дії позивача підривають довіру до нього як носія впади та сприяють приниженню авторитету поліції.

З огляду на викладене суд погоджується з висновками, що містяться у висновку службового розслідування стосовно позивача, що вищевказані обставини свідчать про грубе порушення ним вимог статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України», п. 5 розділу 2 Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1377, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», що є підставою для накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Частиною другою цієї ж статті також встановлено, що дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Згідно з частиною третьою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Доводи позивача про те, що висновки, викладені дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування стосовно вчинення ним дисциплінарного проступку є необґрунтованими з посиланням на відсутність стосовно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене корупційне діяння та вироку про притягнення до кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, не заслуговують на увагу, оскільки непритягнення позивача до адміністративної чи кримінальної відповідальності за наслідками проведеного службового розслідування, не виключає наявності в його діях складу дисциплінарного проступку.

Такий висновок суду узгоджується із висновком Верховного Суду, що міститься у постанові від 21.12.2018 у справі №813/715/16.

Згідно з частинами сьомою та восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частинами першою та дев`ятою статті 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом.

Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.

Аналогічного змісту повноваження керівника щодо прийняття наказу за результатами службового розслідування визначені також Порядком №893.

Таким чином, повноваження щодо оцінки результатів службового розслідування, тяжкості проступку та обставин, за яких його скоєно, розмір заподіяної шкоди, попередньої поведінки винної особи та визнання нею вини тощо, а також безпосередньо затвердження висновку службового розслідування та визначення виду дисциплінарного стягнення, яке слід застосувати до конкретної особи є виключними повноваженнями відповідного керівника, який реалізуючи такі повноваження приймає відповідний наказ про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що керівник позивача обґрунтовано погодився з висновком службового розслідування про вчинення ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, який виразився у грубому порушенні вимог законодавства, тобто скоїв вчинок, який дискредитує звання поліцейського Національної поліції України та прийняв наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності за вчинення цього проступку, яке ніяк не пов`язане з притягненням його до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, суперечить інтересам законності, компрометує звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Щодо покликання позивача на те, що відповідач неправомірно звільнив його зі служби в поліції в період його перебування на лікарняному, суд зазначає таке.

Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 року № 455 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 року за № 1005/6196, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Згідно з п.1 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 року № 532/274/1 Зб-ос/1406 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.11.2004 року за № 1456/10055, листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», медична експертиза з тимчасової втрати працездатності громадян проводиться лікарем або комісією лікарів у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності, а також лікарями, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи - підприємці.

Згідно з ч. 3 ст. 69 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» під час проведення медичної експертизи з тимчасової втрати працездатності встановлюється факт необхідності надання листка непрацездатності чи іншого документа, що засвідчує тимчасову втрату працездатності у зв`язку з хворобою, травмою, вагітністю та пологами, доглядом за хворим членом сім`ї, хворою дитиною, карантином, встановленим санітарно-епідеміологічною службою, протезуванням, санаторно-курортним лікуванням, визначаються необхідність і строки тимчасового переведення працівника у зв`язку з хворобою на іншу роботу, приймається рішення про направлення на медико-соціальну експертну комісію для визначення наявності та ступеня стійкого розладу функцій організму, причини, часу настання і групи інвалідності.

Форма довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.03.2016 року № 201 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12.04.2016 року за № 535/28665.

Також, згідно з п.3 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 23 березня 2016 року №201 "Про затвердження форми довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України", керівникам закладів охорони здоров`я МВС доручено забезпечити підпорядковані заклади охорони здоров`я МВС бланками встановленої форми та видачу довідок при встановленні факту тимчасовою непрацездатності поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України. Перелік закладів охорони здоров`я Міністерства внутрішніх справ України затверджено Наказом МВС України від 14.06.2017 року №507.

Позивач надав видані КМП ЦМЛ м. Борислава такі документи: довідку від 19.11.2018 № 41 про те, що він перебував на лікуванні у період з 19.11.2018 по 08.12.2018 (а.с. 17); листок звільнення від службових обов`язків з тимчасовою непрацездатністю від 10.12.2018 про те, що він перебував на лікуванні у період з 10.12.2018 по 22.12.2018 (а.с. 18), довідку від 24.12.2018 № 47 про те, що він перебував на лікуванні у період з 24.12.2018 по 01.01.2019 (а.с. 19), довідку від 10.01.2019 про те, що він перебував на лікуванні у період з 30.12.2018 по 10.01.2019 (а.с. 21), довідку від 11.01.2019 № 3 про те, що він перебував на лікуванні у період з 11.01.2019 по 31.01.2019 (а.с. 22).

Проте такий медичний заклад як КНП ЦМЛ м. Борислава серед переліку закладів охорони здоров`я Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом МВС України відсутній. При цьому, позивачем не наведено доказів, що підтверджували б неможливість звернення позивача до відповідного медичного закладу МВС України.

Таким чином, надані документи не надають підстав для звільнення від служби (роботи) так як не зареєстровані у відповідному закладі охорони здоров`я, а тому є неналежними доказами у справі.

Зважаючи на викладене відповідачем в установленому порядку та строки прийнято наказ про звільнення позивача зі служби в Національній поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Доцільно зауважити, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду. А наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у разі встановлення службовим розслідуванням невиконання чи неналежного виконання поліцейським службової дисципліни, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 02.10.2018 у справі №815/4463/17.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про правомірне застосування відповідачем найважчого заходу дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в Національній поліції України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 в справі №800/547/17 зауважила на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики (див. mutatis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі «C.v. the» про неприйнятність заяви №11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі «Ringvold v.Norway», заява №34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідач діяв у відповідності з визначеними частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріями.

За наведених обставин позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 20.09.2019

Суддя Качур Р.П.