Справа № 200/6313/19-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

16 вересня 2019 р. Справа №200/6313/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Глазової Т.В. розглянувши в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Національної поліції в Донецькій області

до відповідача 2: Головного управління МВС у Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Донецькій області

про визнання протиправною дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії

за участю позивача: ОСОБА_1

від позивача: Баранаєва А.О. адвокат

від відповідача: ОСОБА_2 за довір.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області відповідно до якого просив суд визнати протиправною відмову у проведені розслідування нещасного випадку, викладеного в листі Головного управління Національної поліції у Донецькій області №661/78/02-201 від 03.08.2018 та листі Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУ НП в Донецькій області від 14.03.2019 р. №345/28/01-2019 та зобов`язати призначити (вчинити дії по призначенню) і провести розслідування нещасного випадку, що стався з ним та за результатами розслідування скласти акт розслідування нещасного випадку та акт, що свідчить про причини та обставини отримання травми за формою, за формами Н1 та Н5.

Ухвалою від 10 червня 2019 року суд залучив до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління МВС у Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Донецькій області.

Зі змісту адміністративного позову вбачається позивач в період з 15.09.1992 р. по 15.04.2014 р. працював в органах внутрішніх справ МВС України.

23 червня 1998р в період проходження служби в ОВС України на посаді оперуповноваженого ВКР Червоногвардійського РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з боротьбою зі злочинністю, позивач отримав тілесні ушкодження «компресійний перелом СІV хребта з ушкодженням диска і між суглобного зчленування».

Висновком службового розслідування від 12.10.1998р встановлено, що 23.06.1998 позивачем отримана травма при виконанні службових обов`язків.

На підставі рапорту від 28.11.2003 р було проведено службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень. За результатами розслідування встановлено, що отримані тілесні ушкодження 23.06.1998 р. при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із боротьбою зі злочинністю, однак, позивача так і не повідомили чи були складені акти за формами Н-1 та Н-5.

Листом від 01 серпня 2018 року позивач звернувся до ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Донецькій області із клопотанням про надання копій актів Н-5 та Н-1 або за їх відсутності, провести розслідування та скласти їх відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002р. № 1346 (далі Порядок № 1346). В цьому листі була технічна помилка та замість акту Н-1 вказаний акт НТ.

Листом Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУ НП у Донецькій області № 661/78/02-201 від 03.08.2018 позивачу відмовлено у складанні та видачі актів за встановленою формою на підтвердження нещасного випадку, що стався з ним при виконані службових обов`язків 23.06.1998 р.

Повторним листом від 02.03.2019 року позивач звернувся знову до ліквідаційної комісії ГУ МВС з клопотанням про проведення розслідування та наданням актів Н-1 та Н-5.

Листом Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУ НП в Донецькій області від 14.03.2019р. № 345/28/01-2019 позивачу знов відмовлено в проведенні розслідування та складанні актів через невідповідність медичних довідок акту розслідування.

Позивач вважає відмову в наданні актів Н-1 та Н-5 протиправною і необґрунтованою та такою, що порушує його права та інтереси.

Не погоджуючись з такою відмовою звернувся до суду з позовом.

Позивач у позовній заяві вказав на те, що строк звернення до суду ним не пропущений.

Дослідивши подані матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частина перша статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, права позивача підлягають захисту у межах шестимісячного строку звернення до суду.

Відповідно до приписів статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, за змістом указаних норм процесуального закону, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії»).

Позивач, в ході розгляду справи пояснив суду, що внаслідок отриманої травми компресійного перелому C-IV тіла хребта, він тривалий час проходив курси стаціонарного лікування через виявлені пізніше ускладнення.

З підстав викладеного суд зауважує, що дійсно, хвороба позивача, отримана при виконанні службових обов`язків могла зумовити неможливість вчасного звернення до суду. Однак, у матеріалах справи відсутні докази та відповіді обґрунтування щодо наявності обставин, які би свідчили про відсутність у позивача об`єктивної можливості дізнатись про порушення його прав (інтересів) упродовж більше, ніж 21 року.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 лютого 2019 року у справі №803/1724/14 (провадження № К/9901/7777/18).

Слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність у матеріалах адміністративної справи належних, допустимих і достатніх доказів поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду з вимогою про проведення розслідування нещасного випадку та складання акту розслідування та акту, що свідчить про причини та обставини отримання травми за формами Н1 та Н5, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає залишенню без розгляду.

Згідно з п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області та Головного управління МВС у Донецькій області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Донецькій області про визнання протиправною відмову у проведені розслідування нещасного випадку, викладеного в листі Головного управління Національної поліції у Донецькій області №661/78/02-201 від 03.08.2018 та листі Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУ НП в Донецькій області від 14.03.2019 р. №345/28/01-2019 та зобов`язати призначити (вчинити дії по призначенню) і провести розслідування нещасного випадку, що стався з ним та за результатами розслідування скласти акт розслідування нещасного випадку та акт, що свідчить про причини та обставини отримання травми за формою, за формами Н1 та Н5 - залишити без розгляду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 23 вересня 2019 року.

Роз`яснити позивачу право на повторне звернення із позовом до адміністративного суду в загальному порядку після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.М. Кониченко