Справа № 160/5910/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2019 року Справа № 160/5910/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному провадженні (письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якій позивач просить:
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправною;
- зобов`язати здійснити нарахування додаткової пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. б ст.63 від 28.02.1991 року №796-ХІІ Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за шкоду, заподіяну здоров`ю.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії, як учаснику ліквідації наслідків ядерної катастрофи відповідно до статті 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак, відповідач відмовив у призначенні пенсії з підстав відсутності документів, оформлених належним чином. Позивач вважає, що відповідач порушив його право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 01.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог та в обґрунтування своєї позиції зазначив, що питання щодо призначення позивачу пенсії як учаснику ліквідації ядерної катастрофи буде вирішуватися після надання ним відповідних документів, передбачених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №22-1 від 25.11.2005 року.
Виходячи з положень пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З позовної заяви вбачається, що позивач з 16.01.1997 року перебуває на обліку та отримує страхову пенсію по старості, що була призначена відділом Пенсійного фонду Російської Федерації в Бабинському районі Калузької області.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином Росії та на підставі посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1 мешкає в Україні.
01.04.2019 року позивачу Дніпропетровською обласною державною адміністрацією видано посвідчення учасника ліквідації ядерних аварії.
26.04.2019 року ОСОБА_1 , звернувся до відповідача з проханням призначити додаткову пенсію як учаснику ліквідації наслідків ядерної катастрофи за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Не погодившись з відмовою відповідача у призначенні додаткової пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.
Відповідно до статті 49 Закону № 796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:
а) державної пенсії;
б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Після 1 січня 2015 року додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 4, не встановлюється.
Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України (стаття 50 Закону № 796-XII).
В той же час, вирішенню питання щодо наявності або відсутності підстав для призначення позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до статті 49 Закону № 796-XII, передує вирішення питання щодо наявності у заявника права на державну пенсію.
Позивач у позовній заяві зазначив, що він отримує пенсію по старості у Російській Федерації та звернувся до відповідача зі зверненням щодо призначення додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до статті 49 Закону №796-XII.
Так, пунктом 1.5 Порядку №22-1 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.
Заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації) (абзац 4 пункту 1.5 Порядку №22-1).
Отже, з аналізу викладених норм слід дійти висновку, що для призначення додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю пенсіонер повинен звернутись до органу, що призначає пенсію із заявою відповідного зразка про призначення пенсії, а у разі зміни місця проживання також надати заяву на запит пенсійної справи.
Матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою відповідного зразка про призначення пенсії та із заявою про запит пенсійної справи з Російської Федерації.
Таким чином, є обґрунтованими твердження відповідача щодо необхідності надання позивачем заяви відповідного зразка про призначення пенсії, заяви на запит пенсійної справи з Російської Федерації.
Суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За викладених обставин, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, надаючи позивачу роз`яснення з приводу порядку дій, передбачених Порядком №22-1, для призначення додаткової пенсії, діяв на підставі, в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.
Крім того, з доводів позивача, які викладені у позовній заяві, вбачається, що фактично ОСОБА_1 не погоджується з проханням відповідача, яке викладено у листі від 24.05.2019 року №3813/К-09, надати відповідні документи для подальшого вирішення питання щодо призначення додаткової пенсії, що в свою чергу виключає можливість у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийняти відповідне рішення про призначення або відмову у призначенні додаткової пенсії позивачеві.
Та обставина, що позивач є отримувачем соціальної допомоги відповідно до Закону №796-XII не є підставою для призначення додаткової пенсії, без дотримання вимог, встановлених Порядком №22-1.
Таким чином, під час судового розгляду доводи позивача щодо протиправної бездіяльності ГУ ПФУ в Дніпропетровської області, яка полягає у не призначенні додаткової пенсії відповідно до статті 49 Закону № 796-XII, не знайшли свого підтвердження.
Крім того, суд звертає увагу, що позивачем помилково в позовних вимогах заявлено про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 додаткової пенсії на підставі пункту «б» статті 63 Закону №796-XII, оскільки зазначена стаття регламентує питання щодо фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням досліджених судом доказів та встановлених фактичних обставин в контексті вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що відповідач при наданні відповіді позивачу з приводу призначення додаткової пенсії діяв в межах та у спосіб, передбачений Порядком №22-1, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці, рішення по справі винесено у перший робочий день судді 02.09.2019 року.

Суддя М.В. Бондар