Справа № 823/782/16
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 вересня 2019 року

Київ

справа №823/782/16

адміністративне провадження №К/9901/13886/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Желєзного І.В., судді Коваленко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси про визнання неправомірною відповіді, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси (далі -відповідач), у якому просив:

- визнати відповідь відповідача від 16 червня 2016 року № 1175/Г-12/01-22 неправомірною;

- зобов`язати відповідача направити позивачу конкретні відповіді на кожен з його чотирьох питань, викладених в заяві від 02 червня 2016 року;

- стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн;

- зобов`язати відповідача видати для вивчення справу № 25, по якій сформований фальсифікат під видом постанови № 2301/12052/1112;

- визнати протиправною постанову від 30 травня 2016 року № 2301/12052/1112.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року в частині позовних вимог про зобов`язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси видати для вивчення справу № 25, по якій сформований фальсифікат під видом постанови № 2301/12052/1112, - змінено та вирішено у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси видати для вивчення справу № 25, по якій сформований фальсифікат під видом постанови № 2301/12052/1112, - відмовити.

Постановою Верховного Суду від 15 серпня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року скасовано та прийнято нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову, а саме: визнано рішення Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси, оформлене листом від 16 червня 2016 року № 1175/Г-12/01-22, неправомірним; зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 червня 2016 року та надати відповідь з урахуванням висновків, що містяться в цій постанові; стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси моральну шкоду у розмірі 5 000 грн на користь ОСОБА_1 ; зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси видати ОСОБА_1 для вивчення його особову справу № 25; в іншій частині адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою у порядку статті 254 КАС України про роз`яснення постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року.

Вирішуючи питання, порушене у вказаній заяві ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із положеннями статті 254 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено.

Зі змісту наведеної норми права вбачається, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

При цьому, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим дана правова норма не містить, а із її змісту слідує, що пояснення щодо незрозумілості має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Згідно з пунктом 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

ОСОБА_1 у заяві просить роз`яснити такі питання:

- чи мала право колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду посилатися у своїй постанові від 15 серпня 2019 року на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 квітня 2004 року у справі № 2-29/04, яке набуло законної сили 08 липня 2004 року, з огляду на те, що на вказаному рішенні відсутні розшифровка підписів суддів, реквізити судового рішення;

- чи може колегія суддів визначати судове рішення без наявності обов`язкових реквізитів та без розшифровки підписів суддів таким, що набуло законної сили;

- чому в ухвалі апеляційного суду від 08 липня 2004 року не враховано вимоги частини другої статті 290 ЦПК України (у редакції, чинній на момент винесення вказаного рішення), зокрема, стосовно того, що ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішень (в ухвалі від 08 липня 2004 року апеляційний суд залишив без задоволення апеляційні скарги ОСОБА_1 та без змін рішення від 16 квітня 2004 року та ухвали від 27 квітня 2004 року та від 01 червня 2004 року);

- чи врахувала колегія суддів, що Верховний Суд України, як суд касаційної інстанції, в ухвалі від 22 грудня 2005 року фактично відмовив ОСОБА_1 та прокурору області у розгляді чотирьох касаційних скарг;

- чи має право на існування постанова від 30 травня 2016 року № 2301/12052/112 за умови, якщо у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2019 року чітко визнано існування справи № 25.

Із аналізу наведених питань, з проханням щодо роз`яснення яких звернувся заявник, не вбачається зв`язку між порушеними питаннями та змістом винесеного рішення, тобто заявник не вказав, у чому саме полягає нечіткість та незрозумілість останнього та що викликає труднощі у розумінні його змісту.

Фактично заявник звернувся з вимогою надати переоцінку судовому рішенню, прийнятому в іншій справі, яке мало преюдиційний характер у справі, що розглядається.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з положенням статті 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 квітня 2004 року у справі № 2-29/04 прийнято у цивільній справі.

Відповідно до статті 14 ЦПК України (у редакції, чинній на момент винесення вказаного судового рішення) судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Зі змісту наведеної статті ЦПК України вбачається, що перегляд судового рішення у цивільній справі, його скасування можливе лише у порядку, визначеному ЦПК України.

З огляду на те, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 квітня 2004 року у справі № 2-29/04 переглядалось в апеляційному (ухвала Апеляційного суду Черкаської області від 08 липня 2004 року) та касаційному порядку (ухвала Верховного Суду України від 22 грудня 2005 року) та було залишено без змін, відтак, відсутні підстави для переоцінки та перегляду судового рішення, яке набуло законної сили, у межах справи № 823/782/16.

На цій підставі колегія судді доходить до висновку про необхідність відмови заявнику у роз`ясненні постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року в адміністративній справі № 823/782/16, оскільки ОСОБА_1 не вказав, у чому полягає незрозумілість, нечіткість, неточність формулювань, застосованих в наведеному рішенні Верховного Суду.

Керуючись статтями 248, 254, 355, 359 КАС України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси про визнання неправомірною відповіді, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: І.В. Желєзний

Н.В. Коваленко