Справа № 282/118/19
Суддя: Гуцал П. І.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/118/19
Провадження № 2-а/282/6/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді: П.І. Гуцала

за участю секретаря судового засідання: В.І. Демчук

позивача: ОСОБА_1 В. Вовка

представника позивача: А.В. Грицика

розглянувши у відкритому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Назарчука Ігора Руслановича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режиму серії НК № 355306 від 24.01.2019 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 121, ч. 2 ст. 36 КУпАп та накладено штраф у розмірі 425 грн.

По обставинам складення оскаржуваної постанови позивач зазначає, що 24.01.2019 року, близько 17 години 40 хвилин, він керуючи власним автомобілем Volkswagen Grafter д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював проїзд перехрестя вулиць Михайла Грушевського та Перемоги в м. Житомир з поворотом ліворуч (з вулиці М.Грушевського зі сторони трамвайних колій наліво в центр міста на вулицю Перемоги в сторону Соборної площі). Так, на момент коли він під`їхав до перехрестя, горіло зелене світло світлофора і я виїхав не перехрестя з метою повернути ліворуч. Доїхавши до центру перехрестя я змушений був зупинитися та пропустити пішоходів, які на той час розпочали проходити по пішохідному переходу по вулиці, на яку він повертав, а також зустрічний потік автомобілів, який на той час виїхав до перехрестя із-за повороту вулиці Старовільська (односторонній рух), після чого повернув ліворуч, завершивши розпочатий маневр. Після цього його наздогнала патрульна машина поліції, яка перед цим рухалася за мною в колоні позаду перед перехрестям на відстані приблизно через 4-5 автомобілів.

Інспектор поліції Назарук І.Р. звинуватив ОСОБА_2 , в тому, що він ніби то проїхав перехрестя на червоний колір світлофора та, не слухаючи жодних пояснень, не ознайомивши позивача з його правами та обов`язками передбаченими ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП, не надавши можливість скористатися правовою допомогою адвоката, відразу на місці склав відповідну постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Після цього інспектор видав позивачу на руки копію відповідної постанови, яка взагалі не читається і з якої практично нічого не можливо зрозуміти ні по суті, ні по обставинам адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 , вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв будь яких правопорушень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач також зазначає, що працівником поліції не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки справу розглянуто без додержання вимог ст. 268 КУпАП.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати вказану постанову протиправною та скасувати її.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили суд його задовольнити на підставі викладених у позовній заяві доводів та доданих матеріалів.

Відповідач у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслав на адресу суду клопотання про приєднання до матеріалів справи відеозапису з реєстратора автомобіля патрульної поліції та нагрудної камери по суті правопорушення позивача. Зазначає, що позов не визнає, постанова є обгрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Свідок ОСОБА_3 , у судовому засіданні пояснила, що рух вони почали на зелений сигнал світлофору, коли увімкнувся червоний сиглав вони не мали змоги це побачити, скільки вже виїхали на перехрестя.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, свідка, розглянувши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24 січня 2019 року відповідачем, Інспектором роти 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП інспектором поліції Назарук І.Р., складено постанову серії НК № 355306, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 121, ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до змісту постанови, 24 січня 2019 року о 18 годині 01 хвилина в м. Житомир на перехресті вул. Михайла Грушевського та вул. Перемоги водій керуючи транспортним д.н.з. НОМЕР_2 здійснив проїзд даного перехрестя на заборонений червоний колір світлофора та керував т/з який підлягає обов`язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, чим порушив п.п. 8.7.3.е та 31.3б ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ч. 3 ст. 121 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_2 , правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1, 2, 3 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста і восьма статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Відповідно до п. 9 Розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до п. 1 Розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову.

Тобто, Кодексом України про адміністративні правопорушення та інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі прямо передбачено, що розгляд справи починається з представлення полійейського, який розглядає справу та закінчується оголошенням постанови особою, яка розглянула справу.

На підставі дослідженого у судовому засіданні відеозапису наданого відповідачем було встановлено, що розпочинаючи розгляд справи у службовому автомобілі патрульної поліції на місці зупинки позивача поліцейський, який почав розгляд справи не представився, алише повідомив про початок розгляду справи. Окрім того, із відеофайлів було встановлено, що один поліцейський розпочав справу, а інший виніс та оголосив постанову про притягнення ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності, тобто, розгляд справи (згідно наданого відео) проводився одразу двома поліцейськими.

Дана процедура розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності на думку суду є порушенням інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та норм КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд вважає, що вимога позивача про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною задоволенню не підлягає, оскільки суперечить правовим приписам ст. 286 КАС України, яка передбачає вичерпний перелік судових рішень за наслідками розгляду позовної заяви у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що постанова НК № 355306 від 24.01.2019 року, про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_2 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 121, ст. 36 КУпАП, підлягає скасуванню та справу слід направити на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 33, 122, 247, 258, 276, 283, 293 КУпАП, ст. 9, 72, 77, 162, 205, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії НК № 355306 від 24.01.2019 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 121, ч. 2 ст. 36 КУпАП шляхом накладення грошового стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень скасувати та надіслати справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції.

В задоволенні решти частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлено 19 вересня 2019 року.

Суддя Гуцал П.І.