Справа № 803/502/18
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року ЛуцькСправа № 803/502/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шевчику Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Володимир-Волинський хлібозавод про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю),

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Волинській області (далі позивач) звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Володимир-Волинський хлібозавод» (далі ТзОВ «Володимир-Волинський хлібозавод», відповідач) про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, які знаходяться за адресою: місто АДРЕСА_1 -Волинський по вулиці Луцькій, 62 та по вулиці 20 Липня, 60.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Держекоінспекцією у Волинській області 27.02.2018 проведена планова перевірка ТзОВ «Володимир-Волинський хлібозавод» щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, за результатами якої складено акт від 27.02.2018 №79. В ході проведення перевірки встановлено, що підприємством було отримано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря №-11 від 10.08.2007 терміном дії до 10.08.2017 та на момент проведення перевірки підприємство здійснювало викиди в атмосферне повітря без відповідного дозволу згідно обґрунтовуючих матеріалів підприємство віднесено до 2 групи об`єктів які справляють або можуть справляти шкідливий на здоров`я людей і стан атмосферного повітря.

Позивач просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ТзОВ «Володимир - Волинський хлібозавод» у вигляді повного зупинення роботи джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, які знаходяться за адресою м. Володимир-Волинському: по вул. Луцькій, 62, та по АДРЕСА_2 . 20 Липня, 60:

Дж. 1 - паливна для опалення адмінбудівлі (обладнана водогрійним котлом Ariston BF 24, в якості палива використовується природний газ).

Дж. 2 - паливна механічної майстерні (обладнана водогрійним котлом Данко 24 Квт, в якості палива використовується природний газ).

Дж. 3,4 - хлібопекарські печі 2 шт. Termotehnika PEP 120 R, в якості палива використовується природний газ.

Дж. 5 - загально обмінна вентиляція.

Дж. 6 - склад БЗБ.

Дж. 7 - зварювальний пост.

Дж. 8 - млин.

Дж. 9 - опалення будівлі на території млина, твердопаливним котлом «Буржуй».

Ухвалою суду від 04.05.2018 року gровадження у даній справі за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Володимир-Волинський хлібозавод» про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №803/756/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Володимир-Волинський хлібозавод» до Державної екологічної інспекції у Волинській області про визнання протиправними дій та скасування припису №000515 від 05.03.2018.

Ухвалою суду від 16.09.2019 року поновлено провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, у клопотанні про поновлення провадження вказав, що управлінням екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації видало ТзОВ «Володимир - Волинський хлібозавод» дозвіл № 79 від 03.06.2019 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на строк 10 років з 03.06.2019 по 03.06.2029 на підставі рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області від 20.05.2019 №04.02-09/2801.

Зазначив, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді повного зупинення роботи джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, які знаходяться за адресою м. Володимир-Волинському: по вул. Луцькій, 62, та по вул. 20 Липня, 60 на даний час втратило актуальність, а відтак просив суд в позові відмовити повністю.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Як визначено частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 26.02.2018 за № 67 та направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 26.02.2018 № 89 Держекоінспекцією у Волинській області 27.02.2018 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності ТзОВ «Володимир - Волинський хлібозавод».

За насідками перевірки ТзОВ « Володимир - Волинський хлібозавод», Інспекцією за результатом проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів складено акт № 79 від 27.02.2018 року.

Основним видом діяльності ТОВ «Володимир-Волинський хлібозавод» є виробництво хліба та хлібобулочних виробів.

Виробничі потужності розташовані на двох земельних ділянках в м. Володимирі-Волинському: по вул. Луцькій, 62, площею 0,62га, - виробнича база, та вул. 20 Липня, 60, площею 0,32га - млин.

При проведенні планової перевірки було виявлено такі джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викиду:

Дж. 1 - паливна для опалення адмінбудівлі (обладнана водогрійним котлом Ariston BF 24, в якості палива використовується природний газ).

Дж. 2 - паливна механічної майстерні (обладнана водогрійним котлом Данко 24 Квт, в якості палива використовується природний газ).

Дж. 3,4 - хлібопекарські печі 2 шт. Termotehnika PEP 120 R, в якості палива використовується природний газ.

Дж. 5 - загально обмінна вентиляція.

Дж. 6 - склад БЗБ.

Дж. 7 - зварювальний пост.

Дж. 8 - млин.

Дж. 9 - опалення будівлі на території млина, твердопаливним котлом «Буржуй».

Підприємством було отримано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря №-11 від 10.08.2007 терміном дії до 10.08.2017 та на момент проведення перевірки підприємство здійснювало викиди в атмосферне повітря без відповідного дозволу згідно обґрунтовуючих матеріалів підприємство віднесено до 2 групи об`єктів які справляють або можуть справляти шкідливий на здоров`я людей і стан атмосферного повітря.

З метою усунення порушень виявлених під час здійснення планової перевірки Державною екологічною інспекцією у Волинській області винесено припис від 05.03.2018 за №000515, яким зобов`язано директора ТзОВ «Володимир - Волинський хлібозавод» отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

02.03.2018 працівником Державної екологічної інспекції у Волинській області було складено протоколи про адміністративне правопорушення на головного інженера ТзОВ «Володимир - Волинський хлібозавод», який не забезпечив одержання документу дозвільного характеру та допустив викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без відповідного дозволу, та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 02.03.2018 № 000132. Адміністративний штраф добровільно сплачено 02.03.2018.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі Закон №877-V)

Як встановлено статтею 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною четвертою статті 4 Закону №877-V передбачено, що виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 №1264-XII (далі Закон №1264-XII) завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону №1264-XII державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

За змістом пункту «а» частини першої статті 20-2 Закону №1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема: про екологічну та радіаційну безпеку; про охорону та раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Із наведеного вбачається, що контроль за охороною навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів покладено на Державну екологічну інспекцію України та її територіальні органи. З цією метою вони в межах своїх повноважень та у визначеному законодавством порядку проводять перевірки, з-поміж іншого, суб`єктів господарювання на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Згідно з Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Положення), затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 № 312 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.09.2017 за № 1080/30948, Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується.

Підпунктами 3, 4 пункту 2 розділу ІІ «Функції інспекції» Положення Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема, щодо наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин; про охорону атмосферного повітря, зокрема щодо наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин.

Згідно з пунктом 5 розділу 2 Положення Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Таким чином, Державна екологічна інспекція України та її територіальні органи, зокрема, Державна екологічна інспекція у Волинській області є повноважним органом щодо реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Як вбачається з матеріалів справи, Держекоінспекцією у Волинській області під час перевірки додержання суб`єктом господарювання ТзОВ «Володимир Волинський хлібозавод» вимог природоохоронного законодавства було встановлено, зокрема, порушення статтей 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16.10.1992 №2707-XII (далі Закон №2707-XII) - відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Відповідно до статті 1 Закону №2707-XII забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища; забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища; викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; джерело викиду - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Статтею 10 Закону №2707-XII визначено обов`язки підприємств, установ, організацій та громадян суб`єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря. Так, підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок. Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення ґрунтів, вод та інших природних об`єктів.

Як передбачено частиною п`ятою статті 11 Закону №2707-XII викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Як зазначено вище, плановою перевіркою щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства позивачем встановлено, що підприємством було отримано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря №-11 від 10.08.2007 терміном дії до 10.08.2017 та на момент проведення перевірки підприємство здійснювало викиди в атмосферне повітря без відповідного дозволу згідно обґрунтовуючих матеріалів підприємство віднесено до 2 групи об`єктів які справляють або можуть справляти шкідливий на здоров`я людей і стан атмосферного повітря.

Матеріалами справи підтверджується та обставина, що управлінням екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації видало ТзОВ «Володимир - Волинський хлібозавод» був наданий дозвіл № 79 від 03.06.2019 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на строк 10 років з 03.06.2019 по 03.06.2029 на підставі рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області від 20.05.2019 №04.02-09/2801.

При вирішенні даної справи суд враховує ту обставину, що вказане порушення на час прийняття рішення судом усунуте ТзОВ «Володимир Волинський хлібзавод» в повному обсязі щляхом отримання дозволу № 79 від 03.06.2019 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на строк 10 років.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У рішенні від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав" проти України» суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Європейський Суд з прав людини у справі Rees v. United Kingdom у рішенні від 17.10.1986 зазначив, що з`ясовуючи, чи існує позитивне зобов`язання держави стосовно людини, «належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини; пошук цього балансу - мета всієї Конвенції».

У рішенні від 25.01.2012 № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Тому з врахуванням зазначеного при вирішенні вказаного позову судом враховується принцип пропорційності між зупиненням роботи підприємства, як засобу для дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та мають бути співмірними з нею. В даному випадку, з врахуванням вищевикладених обставин, застосовані заходи впливу, про які просить позивач, будуть непропорційними (співмірними) на досягнення мети з якою вони повинні бути застосовані.

Аналізуючи норми чинного законодавства, суд зазначає, що при застосуванні санкцій до суб`єкта господарювання повинен враховуватися принцип пропорційності виявлених порушень і покарання.

Зупинення роботи певного об`єкту є крайнім заходом покарання і повинне застосовуватися у виключних випадках, коли виявлені порушення дійсно становлять реальну загрожу життю і здоров`ю людей, чого в даному випадку немає.

Таким чином, беручи до уваги усунуте відповідачем порушення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до ТзОВ «Володимир Волинський хлібзавод» такого крайнього заходу реагування, як повне зупинення експлуатації товариства.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Державної екологічної інспекції у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Володимир-Волинський хлібозавод про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) відмовити.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич

Повне рішення суду складено 20.09.2019 року.