Справа № 240/5733/19
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5733/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко А.В.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

19 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Курка О. П. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року (ухвалене в м.Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії з урахування у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та премії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з березня 2018 року по вересень 2018 року включно згідно з довідкою та листом Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області від 20.02.2019 №01-4/288; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 02.10.2018, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та премії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з березня 2018 року по вересень 2018 року включно, згідно з довідкою та листом Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області від 20.02.2019 №01-4/288.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено у проведенні перерахунку та виплаті пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та премії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказав на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що грошова допомога для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та премії є складовими грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія, що підтверджується висновками, наведеними у постановах Верховного Суду, що вказує на помилковість позиції суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

01 серпня 2019 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача, в якому останній заперечив проти доводів апеляційної скарги, вказавши на правомірність своїх дій при проведенні перерахунку пенсії позивача, у зв`язку із чим просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02 серпня 2019 року, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що відповідно до витягу із наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 26.09.2018 №405, полковника служби цивільного захисту ОСОБА_2 В ОСОБА_3 , заступника начальника Новоград-Волинського міськрайонного відділу Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирської області, звільнено зі служби цивільного захисту за підпунктом 3 пункту 176 (за станом здоров`я) та на підставі витягу із наказу начальника Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області від 28.09.2018 №377-дз позивача виключено зі списків особового складу Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області з 01.10.2018 (а.с.21, 22).

З 02 жовтня 2018 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

13 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, отриманої ним матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення та премій згідно з довідкою № 01-4/288 від 20.02.2019 Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, що не були враховані при призначенні пенсії (а.с.37-38).

Листом №Б-1224 від 01.04.2019 відповідач відмовив позивачу у задоволенні його заяви та повідомив, що законних підстав для врахування до складу грошового забезпечення матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення та премій не має, оскільки така виплата має окремий особливий і разовий характер, крім того зазначив, що пенсія призначена та виплачується відповідно до чинного законодавства (а.с. 13).

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Закон № 2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких зокрема не належить грошова допомога для оздоровлення, а відтак дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення та премій є правомірними. При цьому, суд першої інстанції при прийнятті рішення керувався висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/17.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян, які знаходяться на службі в Збройних Силах України і інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, врегульовані Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII).

Положеннями ст. 1 Закону №2011-XII встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

-посадовий оклад;

- оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За приписами ч. 1 ст. 15 Закону №2011-XII визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Положеннями ч. 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Тобто, вказані норми закону визначають умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Проте, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

При цьому, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного ст. 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.

Враховуючи те, що грошова допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, виплата якої здійснювалася не щомісячно та не входить до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону №2262 переліку видів грошового забезпечення, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що така виплата не повинна враховуватись при призначенні пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17, а також у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 344/225/17, яку згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України застосовує суд апеляційної інстанції при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Аналізуючи доводи апелянта щодо безпідставності не врахування до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, отриманої ним за період з березня 2018 року по вересень 2018 року премії, колегія суддів вказує на наступне.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до довідки Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області від 20.02.2019 за вих.№01-4/288 в період з березня 2018 року по вересень 2018 року ОСОБА_1 щомісячно нараховано та виплачено премію з якої утримано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.20).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до довідки про додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в 2018 році, виданої Управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, на підставі якої призначено пенсію за вислугу років ОСОБА_1 , та відповідно до протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 18.10.2018, відповідачем при розрахунку розміру пенсії позивачу до складу грошового забезпечення, з якого обрахована пенсія, було включено, розмір премії отриманої позивачем з березня 2018 року по вересень 2018 року (а.с.40, 41).

З урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем безпідставно заявлено позовні вимоги про включення до складу грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія за вислугу років, розміру премії, отриманої ним щомісячно за період з березня 2018 року по вересень 2018 року, оскільки, як свідчать матеріали справи, премія, яка виплачувалась позивачу щомісячно за вказаний період, вже включена органом Пенсійного фонду України до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії за вислугу років при призначенні пенсії з 02.10.2018.

Водночас, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивача стосовно врахування висновків Верховного Суду, наведених у постановах від 12 лютого 2019 року у справі № 405/8622/16-а(2-а/405/268/16) та від 20 лютого 2019 року у справі №460/3772/16-а, оскільки судом касаційної інстанції розглядалися справи щодо визначення складових заробітної плати, які враховуються при призначенні пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", в той час як в даній справі досліджується питання врахування у склад грошового забезпечення позивача сум грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та премії при призначенні пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ, що вказує на різне нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, що виключає можливість застосування таких висновків до даної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення про відмову у задоволенні позовних вимог дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Курко О. П. Біла Л.М.