Справа № 300/1700/19
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" вересня 2019 р. справа № 300/1700/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо зменшення з 01.01.2018 при перерахунку пенсії розміру доплат, передбачених законодавством для учасників бойових дій, та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 100 відсотків таких доплат, а саме: підвищення пенсії в розмірі 25-ти відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, і цільової грошової допомоги на прожиття у розмірі 40,00 гривень, а також зобов`язання здійснити виплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01.01.2018, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_1 , учасник бойових дій) 13.08.2019 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, Головне управління ПФУ в області, орган пенсійного фонду) про визнання дій протиправними щодо зменшення з 01.01.2018 при перерахунку пенсії розміру доплат, передбачених законодавством для учасників бойових дій, та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 100 відсотків таких доплат, а саме: підвищення пенсії в розмірі 25-ти відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, і цільової грошової допомоги на прожиття у розмірі 40,00 гривень, а також зобов`язання здійснити виплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01.01.2018.
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем протиправно, після проведення перерахунку з 01.01.2018 його пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» зменшено на 50 відсотків з 01.01.2018 та на 25 відсотків з 01.01.2019, розмір допомоги і підвищення до пенсії позивача, яку він має право на виплату у повному розмірі, так як такі доплати для учасників бойових дій передбачені законами. На переконання позивача оскаржувані дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області є неправомірними, вчиненими всупереч частини 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», абзацу 3 статті 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» і пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Такі дії органу пенсійного фонду грубо порушують право позивача на пенсійне забезпечення як учасника бойових дій в належному розмірі. Позивач вважає, що до підвищеного розміру його пенсії, після 01.01.2018, повинно окремо входити 100 відсотків відповідної суми таких доплат в розмірі 25-ти відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та цільової грошової допомоги на прожиття у розмірі 40,00 гривень. Так як вказані два види підвищення і доплати до пенсії учасника бойових дій визначені саме законом, то дія пункту 2 коментованої постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 щодо часткової виплати перерахованих підвищених пенсій в період з 2018 по 2019 роки в розмірах 50 і 75 відсотків, не розповсюджується на такі підвищення і допомоги. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.08.2019 відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с.1-3).
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 03.09.2019 із відповідними письмовими доказами (а.с.24-27, 28-39). У відзиві представник Головного управління ПФУ в області заперечив проти позовних вимог позивача та зазначив, що відповідно до положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, виплачується підвищення до пенсії в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Виходячи із розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», із урахуванням приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VІІІ від 03.10.2017, позивачу виплачувалась таке підвищення у 2017 році в розмірі 363,00 гривень, у 2018 році 374,00 гривень та у 2019 році 391,00 гривень. Водночас відповідач вказав, що позивачу, як учаснику бойових дій, виплачується щомісячна цільова грошової допомоги на прожиття в розмірі 40 гривень, відповідно до норм статті 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни». Представник відповідача констатував, що спірні розміри підвищення і допомоги є фіксованими, та не можуть змінюватися органом пенсійного фонду. Таким чином, після проведення перерахунку згідно постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», розміри підвищення і надбавки не зменшені, оскільки коментована постанова Уряду України врегулювала правовідносини з перерахунку основного розміру пенсії на підставі осучасненого (збільшеного) розміру грошового забезпечення військовослужбовця, виходячи із окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсотковою надбавкою за вислугу років. На переконання відповідача за змістом вимог пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» підвищення до пенсії та цільова грошова допомоги на прожиття учасника бойових дій не підлягала перерахунку зовсім, відповідно їх розмір не зменшений, а обчислений у складі пенсії у повному обсязі. Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), вивчивши відзив на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Так, згідно витягу з наказу Міністерства оборони України, командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.12.2017 старшого сержанта ОСОБА_1 , начальника зміни киснедобувної станції групи газозабезпечення батальйону аеродромно-технічного забезпечення, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 27.12.2017 №27-РС звільнено у запас за пунктом «Б» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.31).
Вислуга років позивача у Збройних Силах України станом на 30.12.2017 становить 25 років 07 місяців.
На підставі поданих до Головного управління ПФУ в області документів, в тому числі заяви від 30.01.2018 про призначення пенсії, позивачу згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» за №2262-XII від 09.04.1992, призначена пенсія за вислугу років (а.с.9).
В період дії спірних правовідносин Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято постанову за №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі по тексту також Постанова №103).
Головним управлінням ПФУ в області на підставі вказаної нової довідки про розмір грошового забезпечення, та відповідно до пункту 1 Постанови №103 з 01.04.2018 проведено ОСОБА_1 , відповідний перерахунок пенсії (а.с.37).
В свою чергу, позивач вважає, що в порушення частини 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», абзацу 3 статті 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» орган пенсійного фонду при проведенні з 01.01.2018 перерахунку розміру його збільшеної пенсії здійснив обчислення і виплату допомоги (40,00 гривень) та підвищення (25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) учасника бойових дій не в повному обсязі.
Позивач, вважаючи протиправним зменшення відповідачем при перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» і постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» на 50%, а в подальшому на 25 % розміру підвищення і допомоги до пенсії позивача, передбачених законодавством для учасників бойових дій, 18.05.2019 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням стовідсоткового розміру виплат (а.с.11).
В свою чергу, відповідач листом від 27.05.2019 за №629/К-15 повідомив позивача про відсутність підстав для проведення такого перерахунку, оскільки пенсія виплачується у відповідності до вимог пункту 2 Постанови №103 й іншого порядку виплати у 2018-2019 роках колишнім військовослужбовцям чинним законодавством не передбачено (а.с.12-13).
ОСОБА_1 , не погоджуючись із відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у проведенні перерахунку пенсії із врахуванням 100 відсотків доплат, які належать учаснику бойових дій, а саме: підвищення пенсії в розмірі 25-ти відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а також цільової грошової допомоги на прожиття у розмірі 40,00 гривень, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із такого.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, який включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 за №2011-ХІІ (надалі по тексту також Закон №2011-XII) пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за №2262-ХІІ (надалі по тексту також Закон №2262-ХІІ).
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Досліджуючи доводи позивача про протиправність дій відповідача за наслідками проведення перерахунку пенсії, суд виходить із такого.
Відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-XII (в редакції чинній на момент перерахунку пенсії) всі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Як уже зазначалось вище судом, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2018 за №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», згідно з пунктом 1 якої передбачено перерахувати пенсії, призначені за правилами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
За змістом пункту 2 Постанови №103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за №393» (надалі по тексту також Порядок №45), яка набрала чинності 20.02.2008.
Відповідно до пунктів 1, 2 та 3 Порядку №45, пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (надалі по тексту також - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (надалі по тексту також - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (надалі по тексту також - державні органи).
Головне управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (надалі по тексту також - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (надалі по тексту також - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Таким чином, згідно з даними нормами, підставою для перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до зазначеного Закону в першу чергу є прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та подання органами, передбаченими цим Порядком, відповідних повідомлень до територіальних органів Пенсійного фонду України.
ОСОБА_1 стверджує, що орган пенсійного фонду без наявності на те правових підстав, здійснював у 2018 і 2019 роках виплату підвищення до пенсії як учаснику бойових дій в розмірі 25-ти відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та цільової грошової допомоги на прожиття учаснику бойових дій у розмірі 40,00 гривень, виходячи 50-ти і 75-ти відсотків розміру таких доплат.
Суд зазначає, що такі доводи позивача знайшли своє підтвердження при вирішенні справи, виходячи з такого.
За змістом статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993 (надалі по тексту також Закон №3551-XII) учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Частиною 1 статті 6 Закону №3551-XII встановило вичерпний перелік осіб, які визнаються учасниками бойових дій.
Приписами статті 12 вказаного Закону передбачено пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, зокрема, учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (частина 4 статті 12 Закону №3551-XII).
Відповідно до абзацу 3 статті 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» від 16.03.2004 за №1603-IV (надалі по тексту також Закон №1603-IV) передбачено щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття особам з інвалідністю внаслідок війни II та III груп у розмірі 50 гривень, учасникам бойових дій у розмірі 40 гривень, незалежно від розміру пенсій та надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги та пенсії за особливі заслуги перед Україною.
Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 у відповідності до вищевказаних норм, має право на пільгу у вигляді підвищення до пенсії, передбаченого частиною 4 статі 12 Закону №3551-XII, в тому числі на отримання (виплату) цільової грошової допомоги на проживання в розмірі 40,00 гривень, визначеної абзацом 3 статті 1 Закону №1603-IV.
Такі ж підвищення і надбавки містяться і в протоколі від 01.03.2018, прийнятого відповідачем на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 (а.с.34).
Дійсно вказані вище протоколи в частині підвищення до пенсії (363,00 гривень, 374,25 гривень і 391,00 гривень) і цільової грошової допомоги на проживання (40,00 гривень) візуально включені у відповідних розмірах (в повному значенні) і не містять відомостей про часткове їх визначення у формулі обчислення розміру пенсії, в тому числі в розмірі 50 відсотків і 75 відсотків.
Зокрема, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VІІІ від 03.10.2017 встановлено, що з 1 жовтня 2017 року до встановлення розміру прожиткового мінімуму, який буде більшим за розмір, встановлений на 1 грудня 2017 року та збільшений на 79 гривень, при призначенні та перерахунку пенсій, надбавок, підвищень, інших пенсійних виплат, встановлених законодавством, використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.
Відповідно до пункту 4 абзацу 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 за №1801-VIII, встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року 1 247,00 гривень, з 1 травня 1 312,00 гривень, з 1 грудня 1 373,00 гривні.
Згідно пункту 4 абзацу 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 за №2246-VIII встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року 1 373,00 гривні, з 1 липня 1 435,00 гривень, з 1 грудня 1 497,00 гривень.
Відповідно до пункту 4 абзацу 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 за №2629-VІІІ встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року 1 497,00 гривень, з 1 липня 1 564,00 гривні, з 1 грудня 1 638,00 гривень.
Таким чином, розмір підвищення, передбачений частиною 4 статі 12 Закону №3551-XII, відповідачем у протоколах перерахунку пенсії позивача визначений (не виплачений) в повному розмірі, а саме: 363,00 гривні, 374,25 гривень та 391,00 гривень (1 373,00 х 25% = 363,00; 1497,00 х 25% = 374,25; 1 564,00 х 25% = 391,00).
Аналогічно, цільова грошова допомога на прожиття учаснику бойових дій в розмірі 40,00 гривень є фіксованою та визначена (не виплачена) відповідачем в повному розмірі, свідченням чого, як і у попередньому випадку, є протоколи за пенсійною справою позивача від 31.12.2017, 01.01.2018, 01.01.2019 і 27.08.2019.
Однак, детальний аналіз і вивчення змісту коментованих протоколів про перерахунок пенсії позивача після 01.01.2018, в їх порівнянні до протоколу від 31.12.2017 (тобто до вступу в дію положень Постанови №103) та із врахуванням пунктів 1, 2 Постанови №103, судом встановлено, що спірні підвищення та допомога хоч і нараховувалися в складі формули обчислення збільшеного розміру пенсії ОСОБА_1 , однак не виплачувалися у повному обсязі, про що свідчать такі обставини.
Судом встановлено, що у загальну формулу обчислення перерахованого з 01.01.2018 розміру пенсії, проведеного на виконання пункту 1 Постанови №103, в розділі «Вид підвищення або надбавка до пенсії» протоколів від 01.01.2018, 01.01.2019 і 27.08.2019, як і в протоколі від 31.12.2017 (до перерахунку), спірні підвищення (363,00 гривень, 374,25 гривень, 391,00 гривень) і допомога (40,00 гривень) включені у повному обсязі, тобто в розмірах визначених частиною 4 статті 12 Закону №3551-XII і абзацом 3 статті 1 Закону №1603-IV.
Втім, в подальшому, виконавши вимоги пункту 1 Постанови №103 про здійснення перерахунку пенсії, орган пенсійного фонду порушив вимоги пункту 2 коментованої Постанови, оскільки зміст останньої має певні особливості.
Так, «виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків, а з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків».
Відтак, увесь перерахований підвищений (новий) розмір пенсії, що здійснений за правилами пункту 1 Постанови №103, виплачується із особливостями пункту 2 Постанови №103 (в розмірі 50% і 75% розміру підвищення пенсії), однак у такому перерахунку для виплати з обмеженнями розміру (50% і 75%) виключено, серед іншого, спірні підвищення і допомога, встановлені законом.
Тобто, із формули визначення різниці між попереднім розміром пенсії (станом на 31.12.2017) і новим перерахованим таким розміром (станом на 01.01.2018), як частини суми пенсії яка підлягає виплаті, за змістом вимог пункту 2 Постанови №103 виключено - шляхом вживання слова «крім», спірні у даній справі підвищення і допомога, розмір яких визначений частиною 4 статті 12 Закону №3551-XII і абзацом 3 статті 1 Закону №1603-IV.
Однак, досліджені протоколи за пенсійною справою від 01.01.2018 і від 31.12.2017 свідчать про порушення органом пенсійного форду при виплаті підвищень і допомоги як пункту 2 Постанови №103 так і частини 4 статті 12 Закону №3551-XII, абзацу 3 статті 1 Закону №1603-IV.
Зокрема, за даними протоколу від 01.01.2018 загальний нарахований розмір пенсії ОСОБА_1 («всього призначено») становить 4195,75 гривень (а.с.10), в який входить:
- 3792,75 гривень («основний розмір пенсії: 65% грошового забезпечення (вислуга років 25) у розмірі»);
- 363,00 гривень («1 452 * 25%, учасник АТО, учасник бойових дій, ст.6»);
- 40,00 гривень («учасник бойових дій»).
Математичною формулою вказаного вище є: 3 792,75 + 363 + 40 = 4195,75.
Даний протокол також містить відомості про виконання Постанови №103 (перерахунок пенсії), а саме: підвищення складає 504,05 гривень, з них виплачується з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення 252,03 гривень і з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення 378,04 гривень.
Загальний розмір пенсії до виплати (станом на 01.01.2018) склав 3943,73 гривень, так як від розміру 4195,75 гривень («всього призначено») віднято 252,03 гривень («50% від підвищення пенсії з 01.01.2018 по 31.12.2018»).
Математичною формулою вказаного вище є:
- 3943,73 (новий розмір пенсії) 252,03 (50% від підвищення пенсії) = 3691,70 (розмірі пенсії до виплати з 31.12.2017), або
- 3691,70 (попередній розмір пенсії з 31.12.2017) + 252,03 (50% від підвищення пенсії) = 3943, 73(розмірі пенсії до виплати з 01.01.2018).
Втім, суд вважає, що у вказаній формулі (встановлення розміру пенсії до виплати станом на 01.01.2018) є невірним спосіб визначення значення «252,03 гривень» що є 50-ма відсотками від загального значення підвищення пенсії «504,05 гривень», обчисленого відповідачем за наслідками перерахунку пенсії позивача на виконання Постанови №103.
Дійсно, за правилами пункту 1 Постанови №103 при визначенні і обчисленні (не виплаті) збільшеного розміру пенсії («всього призначено станом на 01.01.2018 - 3943,73 гривень»), слід включати підвищення (363,00 гривень) і допомогу (40,00 гривень).
В складі значення 4195,75 гривень підвищення (363,00 гривень) і допомогу (40,00 гривень) включені в повному обсязі, що і засвідчує протокол про перерахунок пенсії від 01.01.2018.
Однак, при визначенні (обчисленні) цифрового значення розміру підвищення пенсії як різниця значень старого розміру пенсії (31.12.2017) і оновленого, за наслідками виконання пункту 1 Постанови 103 (01.01.2018), спірні підвищення і допомога не включаються, так як повинні враховуватися у повному їх значенні (розмірі). А у випадку їх включення, що має місце у спірному випадку, такі підвищення і допомога в складі різниці не будуть виплачені у повних значеннях сум 363,00 гривень і 40,00 гривень, оскільки на виконання пункту 2 Постанови №103 підпадуть під дії обмежень у їх виплаті з 01.01.2018 по 31.12.2018 в розмірі 50%, а з 01.01.2019 по 31.12.2019 в розмірі 75%.
Виходячи із змісту особливостей виплати (не нарахування) підвищення пенсії, визначеної з 01.01.2018 пунктом 2 Постанови №103, вірним обчисленням є формула, за якої підвищення і допомога є сталим і незмінним значенням, та повинне визначатися таким чином: 4195,75 (новий розмір пенсії) - 363,00 гривень (підвищення 1 452 * 25%) - 40,00 гривень (допомога на прожиття) = 3792,75 (новий підвищений розмір пенсії, тимчасово у формулі без сталих значень підвищення і доплати).
Далі, від вказаного результату 3792,75 гривень віднімається 3691,70 гривень (загальний розмірі пенсії станом на 31.12.2017 із включеними в собі 363,00 і 40,00 в значенні сталих, не змінних величин) = 101,05 гривень (нова різниця в розмірі пенсії між попереднім станом на 31.12.2017 і перерахованим станом на 01.01.2018, втім тимчасово без сталих значень підвищення і доплати).
Така різниця, як того вимагає пункт 2 Постанови №103 з 01.01.2018 по 31.12.2018 становить до виплати 50%, тобто у даному випадку 50,53 гривень.
В подальшому, до 3691,70 гривень (загальний розмірі пенсії станом на 31.12.2017 із включеними в собі 363,00 і 40,00 в значенні сталих, не змінних величин) додаються 50,53 гривень (50% - різниця в розмірі пенсії між попереднім станом на 31.12.2017 і перерахованим станом на 01.01.2018, втім тимчасово без сталих значень підвищення і доплати), а також додається 363,00 гривень і 40,00 гривень (підвищення і допомоги як незмінні величини, які відповідно до пункту 2 Постанови №103 не підлягають до виплати в обмежених розмірах у складі підвищеного розміру пенсії).
Добутком вказаних цифрових значень є 4 145,23 гривень, тобто на 201,50 гривень менше в місяць ніж визначено до виплати у протоколі станом на 01.01.2018 (4145,23 3943,73 = 201,50).
Вказане свідчить, що підвищення і допомога на загальну суму 403,00 гривень (363+40) із 01.01.2018 по 31.12.2018 виплачувалося у розмірі 50%, тобто в сумі 201,50 гривень (403*50%).
Аналогічний невірний обрахунок суми пенсії, яка підлягає виплаті (не обчисленні), на виконання Постанови №103 застосований органом пенсійного фонду у протоколах від 01.01.2019 і від 27.08.2019 при визначенні 75% підвищення розміру пенсії, який виплачувався в період 01.01.2019 по день вирішення даного спору.
В даному випадку, крім того, лише змінився розмір підвищення з 01.01.2019 в сумі 374,25 гривень і з 01.08.2019 в сумі 391,00 гривень внаслідок законодавчої зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (1 497,00 гривень і 1 564,00 гривень).
За аналогічною формулою розмір недоплати пенсії як такої, яка підлягає виплаті з 01.01.2019 становить 100,75 гривень в місяць.
Встановлені при розгляді справи обставини свідчать про порушення відповідачем права позивача на виплату в повному розмірі підвищення і допомоги, визначених частиною 4 статті 12 Закону №3551-XII і абзацу 3 статті 1 Закону №1603-IV.
Відтак, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 , обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.
Серед іншого, позивач просить зобов`язати відповідача подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду протягом місяця, з дня набрання законної сили, звіт про виконання судового рішення.
З даного приводу суд вказує на таке.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульовано, зокрема, статтею 382 КАС України. Так, згідно з частинами 1 та 2 цієї статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зі змісту вищенаведених положень Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що суд наділений повноваженням встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі.
Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним повноваженням суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Проаналізувавши наведені норми права та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних підстав для встановлення судового контролю за виконанням даного рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду, так як судом не встановлено обставин відмови зі сторони відповідача у добровільному виконанні судового рішення, чи зволікання у його виконанні, після набрання ним законної сили, а отже вимога ОСОБА_1 , про встановлення судового контролю за виконанням вказаного рішення суду, не підлягає до задоволення.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що позивач на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи.
Згідно вимог абзацу 2 частини 5 статті 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Аналіз вказаної правової норми свідчить, що основною умовою для стягнення судових витрат з іншої сторони на користь особи, є понесення таких витрат особою.
Суд не стягує з відповідачів витрати по сплаті судового збору так як такі позивачем фактично не понесені.
Учасниками справи не подано до суду будь яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення ОСОБА_1 з 1 січня 2018 року в складі його пенсії, обчисленої за наслідками її перерахунку на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» як учаснику бойових дій:
- підвищення до пенсії в розмірі 25 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного частиною 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993;
- цільової грошової допомоги на прожиття у розмірі 40 гривень, визначеної абзацом 3 статті 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» №1603-IV від 16.03.2004.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 1 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , в складі якої (окремо від доплати до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством і постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб») обчислити в повному обсязі як учаснику бойових дій:
- підвищення до пенсії в розмірі 25 процентів (відсотків) прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного частиною 4 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993;
- цільової грошової допомоги на прожиття у розмірі 40 гривень, визначеної абзацом 3 статті 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» №1603-IV від 16.03.2004, та здійснити виплату різниці між фактично виплаченою і належною за наслідками перерахунку до сплати сумою пенсії, починаючи з 01.01.2018.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.