Справа № 200/10725/18-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 вересня 2019 року

Київ

справа №200/10725/18-а

адміністративне провадження №К/9901/23741/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.02.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 у справі №200/10725/18-а за адміністративним позовом Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління офісу Держаудитслужби в Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги щодо усунень порушень законодавства,

в с т а н о в и в:

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Східний офіс Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області 14.08.2019 звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду. Одночасно відповідачем до касаційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.02.2019 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 у справі №200/10725/18-а.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку при поданні касаційної скарги відповідач послався на те, що звертаючись до суду касаційної інстанції з касаційними скаргами раніше, а саме 20.06.2019 та 11.07.2019 відповідачем, на підтвердження повноважень осіб, які підписували касаційні скарги від імені Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління офісу Держаудитслужби в Донецькій області, надавалися належним чином засвідчені копії документів на здійснення відповідних дій. Втім, ухвалами Верховного Суду від 01.07.2019 та від 25.07.2019 касаційні скарги по справі №200/10725/18-а було повернуто заявнику на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) оскільки надані копії довіреностей не є документами, що посвідчують повноваження представника відповідача на здійснення від імені суб`єкта владних повноважень його процесуальних прав та обов`язків. Звертаючись втретє до Верховного Суду з касаційною скаргою у справі №200/10725/18-а та додаючи оригінал довіреності на підтвердження повноважень представника Східного офісу Держаудитслужби, який підписав касаційну скаргу, заявник наголосив про необхідність поновлення судом пропущеного строку на касаційне оскарження, пропуск якого стався з незалежних від скаржника причин, та відкриття касаційного провадження у даній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 29.08.2019 касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 КАС України у зав`язку з тим, що касаційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, а наведені відповідачем у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження підстави визнані судом неповажними. Цією ж ухвалою відповідачу визначено строк на усунення виявлених судом недоліків, терміном у десять днів з дня отримання копії даної ухвали, протягом якого особа має право надати суду заяву із зазначенням інших обґрунтованих підстав на підтвердження поважності причин пропуску такого строку з доданням доказів на їх підтвердження.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем на адресу суду скеровано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому зазначено причини попуску скаржником процесуального строку касаційного оскарження аналогічні тим, що були вказані відповідачем при поданні касаційної скарги, та які судом було визнано неповажними.

На переконання Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління офісу Держаудитслужби в Донецькій області, оскільки подання касаційної скарги при первинному зверненні до суду відбулося своєчасно, а виявлені судом недоліки в оформленні документа наданого на підтвердження повноважень представника відповідача, який підписав касаційну скаргу було усунуто в найкоротші строки та без жодних зволікань, зокрема, шляхом здійснення заходів щодо повторного подання касаційної скарги із доданням копій довіреностей засвідчених, на думку відповідача, належним чином, підстави пропуску строку на касаційне оскарження мають бути визнані поважними з подальшим відкриттям провадження у справі. Окрім того, скаржник зазначає, що при поданні попередніх касаційних скарг долучені відповідачем копії довіреностей були засвідчені відповідно до Національного стандарту України Уніфікованої систем організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженої наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55 та Типової інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 №55, а ненадання оригіналу довіреності на уповноваженого представника пов`язано виключно з обов`язковою вимогою Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області подальшого повернення таких оригіналів після закінчення строку дії довіреностей.

Разом з тим, наведені відповідачем у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

З огляду на приписи статті 44 КАС України відповідач, який діє як суб`єкти владних повноважень, однак, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, в тому числі, вирішувати питання, пов`язані з організацією претензійно - позовної роботи через представника з наданням йому на підтвердження таких повноважень документів, які відповідають положенням Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, відповідач в особі свого керівника, який, в силу наданих йому повноважень, має можливість безпосереднього впливу на процес організації діяльності суб`єкта владних повноважень, повинен забезпечити належний рівень здійснення претензійно-позовної роботи з урахуванням, окрім іншого, структурних особливостей установи, зокрема, порядку та процедури отримання оригіналу довіреності, що підтверджує повноваження особи, яка підписала касаційну скаргу. А тому зазначені відповідачем підстави для поновлення строку касаційного оскарження не можна визнати поважними, оскільки вони не пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги і не надають права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Зазначені відповідачем у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстави не відповідають наведеним вище критеріям і не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають їй права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень.

Щодо посилання Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління офісу Держаудитслужби в Донецькій області на Уніфіковану систему організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163-2003, затверджену наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55 та Типову інструкцію з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 №55 відповідно до положень яких були засвідчені надані відповідачем раніше копії довіреностей, суд зазначає наступне.

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень судом з`ясовано та не заперечується відповідачем, що постановляючи ухвали про повернення касаційної скарги заявнику, Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Білоуса О.В. (ухвала від 01.07.2019) та Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Желтобрюх І.Л. (ухвала від 25.07.2019) керуючись нормами Кодексу адміністративного судочинства України неодноразово зазначав, що у разі участі юридичної особи у судовому процесі через представника, на підтвердження повноважень останнього має бути подано оригінал довіреності, виданий за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (тобто повноваження повинні бути визначені у відповідному документі, що надає такі повноваження), або ж її копія, засвідчена у визначеному законом порядку.

Однак, Східним офісом Держаудитслужби в особі Управління офісу Держаудитслужби в Донецькій області в порушення приписів процесуального права систематично не виконувався процесуальний обов`язок щодо надання на підтвердження повноважень особи, яка підписала касаційну скаргу, оригіналу довіреності виданого за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, що свідчить про відсутність в діях суб`єкта владних повноважень добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судових рішень.

Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для визнання, викладених відповідачем у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 333 КАС України, -

у х в а л и в:

Відмовити Східному офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області у поновленні строку на касаційне оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.02.2019 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 у справі №200/10725/18-а.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.02.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 у справі №200/10725/18-а за адміністративним позовом Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління офісу Держаудитслужби в Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги щодо усунень порушень законодавства.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

....................

....................

......................

І.Я. Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова

Судді Верховного Суду