Справа № 200/14223/18-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року справа №200/14223/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року (повний текст складено 18 липня 2019 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/14223/18-а (суддя І інстанції - Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації про визнання протиправним рішення про відмову у призначенні державної допомоги при народженні дитини та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до управління соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області (далі відповідач, УСЗН МАРРДАДО), у якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 27 листопада 2018 року про відмову у призначені державної допомоги при народженні дитини сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати відповідача призначити та виплатити допомогу при народженні дитини, за заявою від 23 жовтня 2018 року.

Рішенням від 21 січня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні державної допомоги при народженні дитини, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено у повному обсязі та визнано протиправними дії управління соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області щодо відмови у призначенні державної допомоги при народжені дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнано протиправним та скасовано рішення управління соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області про відмову у призначенні та виплати ОСОБА_1 державної допомоги при народжені дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язано управління соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою від 23 жовтня 2018 року.

10 липня 2019 року позивач звернулась до суду з клопотанням про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі № 200/14223/18-а у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання вказаного судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Мар`їнської районної державної адміністрації про визнання протиправним рішення про відмову у призначенні державної допомоги при народженні дитини та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу суду та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2 вказаної статті).

Вказані норми кореспондують положення п. 1 ч. 6 ст. 246 КАС України та пп. ґ п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної може бути встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття рішення/постанови у справі.

Такий контроль здійснюється шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення до суду першої інстанції, розгляду поданого звіту на виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Аналізуючи наведені законодавчі приписи, суд першої інстанції дійшов висновку, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття судового рішення у справі.

Під час ухвалення рішення суд не встановив судового контролю із поданням відповідного звіту, оскільки ст. 382 КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ Про виконавче провадження (далі - Закон) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст. 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 19 Закону визначено права та обов`язки сторін та інших учасників виконавчого провадження. Так, сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відтак, враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача, а тому відмовив у його задоволенні.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі № 200/14223/18-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі № 200/14223/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко