Справа № 420/4118/19
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4118/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 . Світловодськ, А/ АДРЕСА_3 ) до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, 13-й поверх) про визнання протиправною та скасування відмову викладену у листі від 17.04.2019 року №К-3156/0-2195/0/37-19; зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 10 липня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 . Світловодськ, А/ АДРЕСА_3 ) до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, 13-й поверх) про визнання протиправною та скасування відмову викладену у листі від 17.04.2019 року № К-3156/0-2195/0/37-19 та зобов`язати передати земельну ділянку загальною площею 0,9974 га позивачу для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (кадастровий номер :01:003:4791).

Ухвалою від 23 липня 2019 року після усунення позивачем недоліків, що зумовили залишення позову без руху, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначивши перше судове засідання на 10 вересня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмова, викладена у листі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 17.04.2019 року №К-3156/0-2195/0/37-19 є протиправною, посилання відповідача на зареєстроване речове право на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:4791 є безпідставним.

Також у позовній заяві позивач просив зобов`язати відповідача подати суду у встановлений строк звіт про виконання судового рішення.

До суду 09 серпня 2019 року (вхід. №28703/19) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що Головним управлінням надано позивачу мотивовану відмову щодо передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 0,9974 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Таїровської селищної ради Овідіопольского району Одеської області (за межам населеного пункту), оскільки позивач звернувся з клопотанням про передачу земельної ділянки у власність, а не з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як-то передбачено ст. 118 ЗК України.

Також, відповідач зазначив, що стосовно позовної вимоги про зобов`язання передати позивачу земельну ділянку у власність, суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування та не вправі приймати рішення з питань, віднесених виключно до компетенції цих органів.

Позивач, в свою чергу, надав відповідь на відзив (вхід. №30243/19 від 23.08.2019 року), відповідно до якого позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Позивач на перше судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, від нього до суду 06 серпня 2019 року (вхід. №29088/19) надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.

Представник відповідача також не з`явився на судове засідання, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки.

До суду 10 вересня 2019 року (вхід. №32345/19) від відповідача надійшла заява, в якій відповідач просив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання вирішив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 (а.с.11-12).

11 березня 2019 року позивач звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в якій просив передати (у межах норм безкоштовної приватизації громадянином України) у власність земельну ділянку загальною площею 0,9974 га (у тому силі 0,9974 га- склад угідь-пасовища) для ведення особистого селянського господарства на території Таїровської селищної ради (за межами населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (а.с. 15).

До заяви додано: копію паспорту громадянина України та ІК; згоду на збір та обробку персональних даних 1 аркуш; копія листа ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 01.02.2019 року 2 аркуша; копія витягу з ДЗК 4 аркуша; графічний додаток з зазначенням земельної ділянки 1 аркуш (а.с.15-20).

Розглянувши це клопотання, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області листом від 17.04.2019 року вих. №К-3156/0-2195/0/37-19 повідомило позивача, що на графічних матеріалах, долучених до клопотання, бажана земельна ділянка (кадастровий номер :01:003:4791), площею 0,9974, із цільовим призначенням 16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) із цільовим призначенням-для ведення особистого селянського господарства, та зміна цільового призначення здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення, а тому Головним управлінням відмовлено щодо передачі у власність земельної ділянки (а.с. 21-22).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач вже в другий раз звертається до Головного управління та листом № К-217/0-769/0/37-19 від 01.02.2019 року позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.13), з підстав того, з огляду долученого до клопотання графічної частини вбачається, що земельна ділянка є сформованою та за результатами інвентаризації земель державної власності сільськогосподарського призначення на дану земельну ділянку загальною площею 0,9974 га відкрито Поземельну книгу та присвоєно кадастровий номер 010034791, тобто проведено державну реєстрацію земельної ділянки, а також зареєстровано речове право відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також, повідомлено, що відповідно до частин 1 статті 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року №1051, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворились в результаті такого поділу чи об`єднання. На виконання доручень Уряду України Головне управління Держгеокадастру в Одеській області здійснює заходи щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, в тому числі і земельну ділянку, яку бажає позивач отримати у власність.

Цей лист відмова позивачем був оскаржений у судовому порядку та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2019 року по справі № 420/907/19 позов задоволено частково, та визнано протиправною відмову, викладену у листі № К-217/0-769/0/37-19 від 01.02.2019 року та зобов`язано повторно розглянути заяву позивача (а.с. 48-59).

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Земельним кодексом України.

Частиною 2 статті 2 КАС України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення сільського господарства, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з п. а) ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться зокрема у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Такий порядок визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, з урахуванням частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, за наявності відповідних підстав відповідач приймає мотивоване рішення про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

У той же час, за результатами розгляду заяви позивача Головним управлінням всупереч наведеним нормам направлено лист, однак не прийняте будь-яке мотивоване рішення.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 27.02.2018 в справі №545/808/17, відмова у вирішенні заяви на будь-яких інших підставах, які не передбачені частини 7 статті 118 ЗК України, суперечить вимогам закону.

Оскільки отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ще не гарантує подальшого позитивного рішення про надання її у власність, відповідач безпідставно відмовив позивачу на початковій стадії процедури відведення, порушивши гарантоване законом право звернутись до уповноваженого органу для отримання можливості набути земельну ділянку у власність.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 року по справі №545/808/17, від 08.05.2018 року по справі №815/3799/17.

Крім того, суд звертає увагу на те, що суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За змістом пунктів 8, 10 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333, Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру, а начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Відтак, рішення за результатами розгляду заяв, поданих в порядку статті 118 ЗК України, повинні викладатись у формі розпорядчих індивідуальних правових актів, а не листами.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи зазначені встановлені та з`ясовані обставини, суд вважає, що відповідач не прийняв по суті будь-яке обґрунтоване рішення за заявою ОСОБА_1 , а тому суд доходить висновку щодо правомірності позовних вимог позивача про визнання протиправною та скасування відмови викладеної у листі від 17.04.2019 року № К-3156/0-2195/0/37-19.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на те, що відповідач не розглянув заяву позивача у порядку визначеному законом, керуючись приписами ст. 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача, суд доходить висновку щодо необхідності у виході за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Одеській області розглянути заяву від 11.03.2019 року позивача в порядку та у спосіб, передбачений статтею 118 Земельного кодексу України та Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року №333.

Враховуючи вищевикладені встановлені та з`ясовані обставини, з огляду на те, що відповідач не розглянув заяву позивача у порядку визначеному законом, суд доходить висновку, що у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання передати земельну ділянку загальною площею 0,9974 га позивачу для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (кадастровий номер :01:003:4791), є передчасними, а тому не належать задоволенню.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач, заперечуючи проти позову з посиланням на відповідні докази не довів правомірності своїх дій та прийнятого рішення, в зв`язку з чим позовні вимоги належать задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо зобов`язання відповідача у встановлений судом строк надати звіт про виконання судового рішення , суд вважає необхідним зазначити таке.

Частиною 2 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Приймаючи до уваги значимість виконання цього судового рішення для позивача, суд вважає можливими задовольнити клопотання позивача та встановити відповідачу строк для подачі звіту про виконання цього судового рішення - місячний строк з дати набуття законної сили цього судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90,139, 246, 255,263,293,295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 . Світловодськ, А/ АДРЕСА_3 ) до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, 13-й поверх) про визнання протиправною та скасування відмову викладену у листі від 17.04.2019 року №К-3156/0-2195/0/37-19; зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати лист (відмову) Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) від 17.04.2019 року №К-3156/0-2195/0/37-19 «Про надання відповіді».

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області(, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) розглянути заяву від 11.03.2019 року ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 Світловодськ, А/ АДРЕСА_3 ) в порядку та у спосіб, передбачений статтею 118 Земельного кодексу України та Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року №333.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, 13-й поверх) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 . Світловодськ, А/ АДРЕСА_3 ) судовий збір в розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) в 30-денний строк з моменту набрання рішення суду першої інстанції законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України, пп.15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.