Справа № 140/2264/19
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2264/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.04.2019 №, №, №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС у Волинській області проведено позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за 2016 рік, за результатами якої складено акт перевірки №3550/03-20-13-02/НОМЕР_1 від 27.02.2019, в ході якої виявлено, що позивачем у 2016 році отримано дохід у сумі 1 162 806, 88 грн. - додаткове благо, в результаті анулювання ПАТ "Укрсиббанк" основної суми заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого позивачем у 2016 році занижено податок на доходи з фізичних осіб за 2016 рік на суму 209 305, 24 грн., військовий збір на суму 17 442, 10 грн. та за не подання декларації за 2016 рік застосовано штраф у розмірі 170 грн.

Позивач вважає, що прощена сума боргу не є доходом платника податків, який підлягає оподаткуванню в порядку, визначеному абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, оскільки позивачем повернуто банку значно більшу суму коштів, ніж була отримана нею в якості кредиту, що не може призвести до збільшення її майнового стану і забезпечення приросту її активів. Ніякого доходу в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі від анулювання частини заборгованості перед банком у 2016 році вона не отримала, а тому вважає помилковим висновок податкового органу щодо нарахування відповідних податків та зборів.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву від 14.08.2019 представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Свою позицію мотивує тим, що відповідно до листа ПАТ "УкрСиббанк" платник податків фізична особа-підприємець ОСОБА_1 отримала дохід від банка, у вигляді додаткового блага за ознакою доходу "126" - анульована (прощена) заборгованість (основного тіла кредиту) у розмірі 43 370, 90 доларів США, що по курсу Національного банку еквівалентно 1 162 806, 88 грн. Оскільки позивачем не виконано обов`язок щодо відображення додаткового блага у податковій декларації, не сплачено податкові зобов`язання, то відповідач при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв в межах норм діючого законодавства.

Одночасно з відзивом на позовну заяву, представником відповідача подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2019 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

У відповіді від 19.08.2019 на відзив на позовну заяву позивач не погодилася з твердженнями представника відповідача у відзиві на позовну заяву з підстав, наведених у позовній заяві. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повній мірі.

В запереченнях від 23.08.2019 представник відповідача у задоволенні позовних вимог просила відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що в період з 21.02.2019 по 25.02.2019 посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області, на підставі наказу про проведення невиїзної позапланової документальної перевірки від 12.02.2019 №540 та повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки №141 від 12.02.2019, проведено позапланову документальну невиїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт перевірки №3550/03-20-13-02/НОМЕР_1 від 27.02.2019.

В акті перевірки №3550/03-20-13-02/НОМЕР_1 від 27.02.2019 контролюючим органом зафіксовано, що згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів, громадянка ОСОБА_1 у 2016 році отримала від ПАТ "УкрСиббанк" дохід у вигляді додаткового блага в сумі 1 162 806, 88 грн.

У зв`язку із чим, Головне управління ДФС у Волинській області звернулося до ПАТ "УкрСиббанк" з листом "Про проведення звірки" від 30.05.2018 року №9814/10/03-20-13-03, в якому, у тому числі просило підтвердити або спростувати виплату у 2016 році громадянці ОСОБА_1 доходу у вигляді додаткового блага (за ознакою доходу 126) в загальному розмірі 1 162 806, 88 грн.

Листом від 02.07.2018 №14-2-02/32176 ПAT "УкрСиббанк" підтвердило інформацію про суми виплачених (нарахованих) доходів фізичним особам, зазначеним у запиті у 2016-2017 роках та повідомлено, що відповідна інформація в повному обсязі відображена у Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) фізичним особам і сум утриманого податку (форма №1ДФ) за ознакою доходу "126". Доходи нараховані у вигляді основної суми боргу (кредиту), анульованих кредитором за його самостійним рішенням з врученням боржнику відповідного повідомлення про анулювання (прощення) боргу згідно абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2. статті 164 ПК України та включення суми анульованого боргу до податкового розрахунку за формою №1ДФ.

Також, із наданого ПAT "УкрСиббанк" повідомлення про анулювання боргу від 03.03.2016 року №31-2-02/08 вбачається, що ПAT "УКРСИББАНК", як кредитором, з метою виконання вимог абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2. статті 164 ПК України, повідомлено позивача, як платника податку на доходи фізичних осіб - боржника, що ПAT "УкрСиббанк" прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором №0 від 19.05.2008 року, що станом на 03.03.2016 року становила 44 099, 90 доларів США (1 182 351, 92 грн. по курсу Національного банку України), а саме:

суми основного боргу (кредиту) 43 370, 90 доларів США (1 162 806, 88 грн. - по курсу Національного банку України станом на 03.03.2016 року);

суми відсотків 729 доларів США (19 545, 05 грн. - по курсу Національного банку України станом на 03.03.2016 року).

Проте, фізичною особою ОСОБА_1 податкова декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік до контролюючого органу не подана та відповідно дохід, отриманий від ПАТ "УкрСиббанк" в 2016 році не задекларований.

Таким чином, перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, статті 179 ПК України, внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік в сумі 209 305,24 грн.; пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, пункту 164.1 статті 164, підпункт 1.3 пункт 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, внаслідок чого занижено військовий збір за 2016 рік в сумі 17 442, 10 грн.; статті 49, підпункту 176.1 статті 176 ПК України, а саме не подання податкової

декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік.

На підставі акту перевірки №3550/03-20-13-02/НОМЕР_1 від 27.02.2019 Головним управлінням ДФС у Волинській області винесено податкові повідомлення-рішення: від 01.04.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за

платежем податок на доходи з фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 261 631, 55 грн., у тому числі за основним платежем 209 305, 24 грн. та штрафними санкціями 52 326, 31 грн.; від 01.04.2019 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в загальному розмірі 21 802, 63 грн., в тому числі за основним платежем 17 442, 10 грн. та штрафними санкціями 4 360, 53 грн.; від 01.04.2019 року №, яким нараховано штрафні санкцій за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачений фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 170, 00 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним податковими повідомленнями-рішеннями, позивачем 19.04.2019 подано скаргу до ДФС України.

Рішенням Державної фіскальної служби України №4924/Г/99-99-11-05-01-25 від 20.06.2019 за результатами розгляду скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 19.04.2019 року, податкові повідомлення рішення від 01.04.2019 року №, №, № - залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених під час судового розгляду фактичних обставин справи.

Частиною 1 статті 67 Конституції України закріплено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно п.6.1 ст.6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Положеннями п.п.8.1, 8.2 ст.8 ПК України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

До загальнодержавних податків належать: податок на прибуток підприємств; податок на доходи фізичних осіб; податок на додану вартість; акцизний податок; екологічний податок; рентна плата; мито (п.9.1 ст.9 ПК України).

Підпунктами 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (ст.36 ПК України).

Статтею 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку. Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Правові засади справляння податку на доходи фізичних осіб встановлюються розділом IV Податкового кодексу України.

Платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент (п.162.1 ст.162 ПК України).

Згідно пп.163.1.1 ст.163.1 ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до абзацу "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Положеннями пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених сума з якої відповідачем нормами розділу IV цього Кодексу).

Аналіз даних правових норм свідчить про те, що сума анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням боргу є додатковим благом, яке включається до оподаткованого доходу платника податків.

Судом встановлено, що 25.02.2016 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" укладено договір про надання споживчого кредиту №0, п.1.1 якого передбачено, що у порядку та на умовах Договору Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується користуватися наданим кредитом, повернути його та сплатити плату за користування кредитними коштами.

Згідно п.2.1, 2.2 договору сума кредиту становить 982 569, 32 грн.

Мета кредиту: споживчі потреби, погашення заборгованості за договір про надання споживчого кредиту №0 від 19.05.2008, укладеного між Банком та Позичальником. (а.с.14-15)

З наявного в матеріалах справи повідомлення ПAT "УкрСиббанк" про анулювання боргу від 03.03.2016 року №31-2-02/08) вбачається, що ПAT "УкрСиббанк", як кредитором, з метою виконання вимог абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2. статті 164 ПК України, повідомлено позивача, як платника податку на доходи фізичних осіб - боржника, що ПAT "УкрСиббанк" прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором №0 від 19.05.2008 року, що станом на 03.03.2016 року становила 44 099, 90 доларів США, що становить 1 182 351, 92 грн. по курсу Національного банку України, а саме:

суми основного боргу (кредиту) 43 370, 90 доларів США, що становить 1 162 806, 88 грн. по курсу Національного банку України станом на 03.03.2016 року;

суми відсотків 729, 00 доларів США, що становить 19 545, 05 грн. по курсу Національного банку України станом на 03.03.2016 року. (а.с.57)

Таким чином, анульований ПAT "УкрСиббанк" борг позивача за кредитним договором у сумі 43 370, 90 доларів США, що становить ПAT "УкрСиббанк" 1 162 806, 88 грн. по курсу Національного банку України станом на 0343 370, 90 доларів США.03.2016 року, що є тілом кредиту, є доходом останнього, який підлягав включенню платником податку до його річного оподатковуваного доходу, як отримане додаткове благо, відповідно до абзацу "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідачем при розрахунку грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб до складу додаткового блага включено саме тіло кредиту у розмірі 43 370, 90 доларів США (1 162 806, 88 грн. по курсу Національного банку України станом на 03.03.2016 року), а не суму прощених відсотків у розмірі 729, 00 доларів США (19 545, 05 грн. по курсу Національного банку України станом на 03.03.2016 року), як того вимагає ст.165 ПК України.

Крім того, вищезазначеним листом ПAT "УкрСиббанк" звернув увагу боржника, що відповідно до абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2. статті 164 ПК України, анульована сума заборгованості за основним боргом (кредитом) є доходом ОСОБА_1 , отриманим як додаткове благо, у зв`язку із чим позивачу необхідно самостійно сплатити податок на доходи з фізичних осіб з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб, а також сплати військовий збір відповідно до підпункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

Повідомлення про анулювання боргу від 03.03.2016 року №31-2- 02/08, ОСОБА_1 отримала особисто під розписку 03.03.2016 року.

Відповідно до п.179.1 ст.179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Фізична особа зобов`язана самостійно до 01 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації (п.179.7 ст.179 ПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , як платник податку, зобов`язана була подати контролюючому органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік, в якій відобразити дохід у вигляді додаткового блага в розмірі 1 162 806, 88 грн., отриманий від ПAT "УкрСиббанк" внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості в сумі 1 162 806, 88 грн. (тіло кредита) та відповідно сплатити податок на доходи фізичних осіб.

Проте, як встановлено судом, позивачем податкова декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік до контролюючого органу подана не була та відповідно дохід, отриманий від ПAT "УкрСиббанк" в 2016 році не задекларований, податок на доходи фізичних осіб з доходів, отриманих у 2016 році, не сплачено.

Відповідно до пп.54.3.5 п.54.3 ст.53 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Згідно п.167.1 ст.167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Таким чином, оскільки судом встановлено факт отримання позивачем у 2016 році доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 1 162 806, 88 грн., останній підлягав оподаткуванню за ставками, визначеними п.167.1 ст.167 ПК України, а отже позивач зобов`язаний був сплатити 209 305, 24 грн. податку на доходи фізичних осіб.

Окрім того, відповідно до положень п.123.1 ст.123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання (п.120.1 ст.120 ПК України).

За таких обставин, відповідачем згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 01.04.2019 №, № правомірно нараховано суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 261 631, 55 грн., у тому числі за основним платежем 209 305, 24 грн. та штрафними санкціями 52 326, 31 грн.; та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 170 грн.

Водночас, згідно пп.1.2, 1.3, 1.6 п.16 прим.1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України об`єктом оподаткування військовим збором за ставкою 1,5 % є доходи, визначені ст.163 ПК України, а платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначений ст.176 ПК України для податку на доходи фізичних осіб.

З огляду на зазначене дохід платника податку фізичної особи-резидента, отриманий у вигляді додаткового блага включається до загального місячного оподаткованого доходу такого платника та підлягає оподаткуванню військовим збором за ставкою 1,5 %.

Тому, сума військового збору, згідно податкового повідомлення-рішення від 01.04.2019 № в розмірі 21 802, 63 грн., в тому числі за основним платежем 17 442, 10 грн. та штрафними санкціями 4 360, 53 грн., нарахована позивачу податковим органом правомірно.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, а тому позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби у Волинській області, адреса: 43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, .

Суддя Ю.Ю. Сорока