Справа № 520/8716/19
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
місто Харків

18.09.2019 р. справа №520/8716/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Матеріали позову одержані судом 29.08.2019 р. Рішення про прийняття справи до розгляду було прийнято 30.08.2019 р. Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 16.09.2019 р.
Позивач, громадянин ОСОБА_1 (далі за текстом заявник, громадянин) у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у надсиланні на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України неповного пакету документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ; 2) визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не оформленні повного пакету для призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ; 3) зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно подати висновок за формою (додаток 13 наказу №530) та повний перелік документів до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та з дотриманням вимог Положення, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014р.; 4) зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.
Підставами позову є доводи про те, що відповідач протиправно оформив і надіслав до Департаменту фінансів Міністерства оборони України неповний пакет документів для призначення заявнику одноразової грошової допомоги, а саме не направив документи про обставини поранення позивача.
Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , з поданим позовом не погодився.
Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що жодним нормативно-правовим актом не визначено обов`язку ОВК звертатися до районного військового комісаріату з вимогою виготовити документи про обставини поранення, а також не визначено обов`язку для РВК такий документ виготовити.
Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Установлені судом обставини спору полягають у наступному.
Заявник проходив дійсну строкову військову службу за призовом, під час якої брав участь у бойових діях Збройних Сил СРСР на території Демократичної республіки Афганістан.
У межах справи №520/5727/19 Харківським окружним адміністративним судом була установлена та обставина, що дійсна строкова військова служба заявника була завершена у зв`язку з закінченням строку призову - 17.06.1981 р.
У межах справи №2040/7889/18 Харківським апеляційним адміністративним судом була установлена та обставина, що дійсна строкова військова служба заявника тривала з 31.12.1982 р. по 12.10.1983 р.
04.09.2013р. заявнику вперше була встановлена II група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (довідка МСЕК серія 10ААА №631681 від 04.09.2013 р.), а 07.09.2016 р. дана група інвалідності була підтверджена (довідка МСЕК серія 12ААА №131571 від 07.09.2016 р.).
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 р. по справі №2040/7889/18 було відмовлено у позові ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Харківського Обласного Військового Комісаріату, яка полягає в не поданні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги ...» та Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014; зобов`язати ОСОБА_2 подати висновок (за формою Додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги...» та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014.
Однак, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2018 р. згадане рішення окружного адміністративного суду було скасовано, а позов заявника було задоволено, визнана протиправною бездіяльність Харківського Обласного Військового Комісаріату, яка полягає в не поданні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Постановою КМУ 975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги ...» та Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014; зобов`язано Харківський Обласний Військовий Комісаріат подати висновок (за формою Додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги...» та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014.
На виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2018 р. по справі №2040/7889/18 матеріали звернення заявника з приводу призначення одноразової грошової допомоги у порядку ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» разом з власним висновком були спрямовані Комісаріатом до Міністерства оборони України (далі за текстом Міністерство).
За результатами розгляду матеріалів звернення заявника Міністерством було прийнято оформлене п.68 протоколу №37 від 22.03.2019 р. рішення про відмову у призначенні згаданої допомоги.
Заявник оскаржив назване рішення Міністерства до суду у межах справи №520/5727/19.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2019р. по справі №520/5727/19 було відмовлено у позові ОСОБА_1 про 1) визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України, яка полягає у не вирішенні питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з підстав встановлення йому інвалідності в наслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби на підставі довідки МСЕК від 07.09.2016р.; 2) визнання протиправним та скасування п.68 протокол №37 від 22.03.2019р. рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги; 3) зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно подати висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно: ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», та в Порядку затвердженим Постановою КМУ №975 від 25.12.2013р., та Наказу Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року; 4) зобов`язання Міністерства оборони України вирішити питання про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з підстав встановлення йому інвалідності в наслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби на підставі довідки МСЕК від 07.09.2016р. згідно вимог: ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та в Порядку затвердженим Постановою КМУ №975 від 25.12.2013р., та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року; 5) зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення; 6) зобов`язання Міністерства оборони України відповідно до ст. 382 КАС України подати у 45 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.
В основу рішення суду покладені висновки про відсутність у заявника права на одержання Допомоги у зв`язку з настанням події інвалідності вперше по минуванню трьох місяців від дати звільнення з військової служби
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2019 р. згадане рішення окружного адміністративного суду було залишено без змін.
Не полишаючи спроб домогтись настання бажаного матеріального результату у вигляді призначення допомоги у порядку ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», заявник ініціював даний спір.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що до відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.
Згідно зі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Визначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі за текстом - Допомога, Виплата) надано законодавцем у ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Частиною 2 ст. 16 цього ж закону визначений перелік одержувачів Виплати у співвідношенні (залежності) до категорій військовослужбовців згідно з Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.164 - застереження стосовно призначення Виплати, а умови набуття особою права на Виплату у різний час визначались: 1) відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції Закону України від 03.11.2006р. №328-V (діяла у період 01.01.2007р.-31.12.2013р.), 2) відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції п.п.1 п.2 розділу І Закону України від 04.07.2012р. №5040-VI (діяла у період 01.01.2014р.-31.12.2016р.), 3) відповідно до п.п.4, 5, 6 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції п.п.9 п.1 розділу І Закону України від 06.12.2016р. №1774-VIII (з 01.01.2017р. і по теперішній час).
Відповідно до ч. 9 ст. 163 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
З 01.01.2014 р. такий порядок затверджений постановою КМУ від 25.12.2013 р. №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі за текстом Порядок №975).
До названої дати такий порядок був затверджений постановою КМУ від 28.05.2008 р. №499 (Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб; далі за текстом Порядок №499) та постановою КМУ від 21.02.2007 р. №284 (Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році; далі за текстом Порядок №284).
У силу положень п. 11 Порядку №975 (приписи якого підлягають застосуванню у даному конкретному випадку з огляду на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2018 р. по справі №2040/7889/18) військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Згідно з п. 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Як з`ясовано судом, у спірних правовідносинах Комісаріатом були вчинені владні управлінські дії з приводу спрямування матеріалів звернення заявника з питання призначення Допомоги до Міністерства на виконання рішення суду (а саме: постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2018 р. по справі №2040/7889/18).
Виконання рішення суду є обов`язком кожного суб`єкта права у силу приписів ст.ст. 124, 129, 129-1 Конституції України.
Тому, з огляду на зміст постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2018 р. по справі №2040/7889/18 окружний адміністративний суд не вбачає підстав для висновку про невідповідність закону дій Комісаріату з приводу направлення на адресу Міністерства матеріалів звернення заявника з питання призначення Допомоги.
Будь-якої бездіяльності з даного питання після прийняття означеного рішення суду Комісаріатом вчинено не було.
При цьому, суд окремо зважає, що приписами п. 13 Порядку №975 на Комісаріат не покладено обов`язків із збирання будь-яких додаткових документів до матеріалів особистого звернення громадянина, а положення наказів Міністерства з цього приводу є нормативно-правовими актами нижчої юридичної сили по відношенню до постанови КМУ.
Окрім того, суд вважає, що у розумінні ч. 4 ст. 78 КАС України не підлягають повторному доведенню обставини відсутності у заявника права на одержання Допомоги взагалі, адже ці обставини установлені у межах справи №520/5727/19.
Відсутність права на одержання Допомоги призводить до явної та очевидно однозначної необґрунтованості заявлених вимог у зв`язку з відсутністю у особи порушеного суб`єктивного права.
Додатково суд враховує, що подія настання інвалідності вперше виникла у заявника протягом дії ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції Закону України від 03.11.2006 р. №328-V (01.01.2007 р. - 31.12.2013 р.), ч.2 якої стосувалась військовослужбовців під час виконання обов`язків військової служби, а ч. 5 - військовослужбовців строкової служби, але при цьому передбачали як однакові підстави для одержання Допомоги (а саме: 1) подія поранення, 2) подія настання інвалідності під час служби, 3) подія настання інвалідності протягом 3 місяців після звільнення зі служби унаслідок захворювання чи нещасного випадку під час служби), так і окрему підставу для випадку виконання обов`язків військової служби (подія настання інвалідності по минуванню 3 місяців після звільнення зі служби унаслідок захворювання чи нещасного випадку під час служби).
Звертаючись до суду, заявник не наголошував ані про існування події захворювання під час служби, ані про існування події нещасного випадку під час служби.
Аргумент заявника про те, що подія поранення під час проходження служби у подальшому призвела до події інвалідності у цілях одержання Допомоги слід визнати юридично неспроможним, адже законом у той час було чітко передбачено у якості кваліфікуючої ознаки для набуття суб`єктивного права на виплату Допомоги - строк у три місяці від дати припинення проходження військової служби.
У спірних правовідносинах проміжок часу між подією поранення та подією настання інвалідності перевищує цей інтервал часу.
Повторно 07.06.2016 р. заявнику було лише підтверджено раніше встановлену інвалідність. Тому обставина підтвердження раніше встановленої групи інвалідності не призводить до виникнення у особи нового права на Допомогу.
З огляду на викладене суд доходить до переконання, що заявник не має суб`єктивного права на призначення Допомоги, оскільки інвалідність вперше настала після закінчення строку у три місяці від дати звільнення з військової служби.
Відтак, суд вважає, що Комісаріат у спірних правовідносинах об`єктивно був не здатний допустити порушення неіснуючого суб`єктивного права заявника.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що у спірних правовідносинах заявник не має суб`єктивного права на одержання Допомоги, що є визначеною процесуальним законом обставиною для відмови у задоволенні позову.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".
Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.
Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.
Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Сліденко А.В.