Справа № 826/13762/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 вересня 2019 року № 826/13762/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючої судді Добрівської Н.А.,

розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фінансової служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фінансової служби у місті Києві (далі - відповідач, ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.12.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прийняте податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки позивач, як платник податків, здійснював діяльність з продажу облігацій внутрішньої державної позики Міністерства фінансів України за допомогою професійного торговця, що є підставою для застосування положень підпункту 170.2.9 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Крім того, операції з продажу облігацій внутрішньої державної позики Міністерства фінансів України були здійснені 29 та 30 грудня 2014 року. Тому на думку позивача, необхідно застосувати редакцію ПК України, яка була чинна на той час.

У своїх додаткових поясненнях до позовної заяви від 02.11.2018 позивач, окрім наведених вище доводів, звертає увагу суду на те, що обов`язок із нарахування, утримання та сплати (перерахування до бюджету) податку з інвестиційного прибутку покладений на податкового агента - професійного торговця цінними паперами, за виключенням операцій з борговими зобов`язаннями Національного банку України та казначейськими зобов`язаннями України Мінфіну, оскільки облігації внутрішньої державної позики Міністерства фінансів України, не є борговими зобов`язаннями Національного банку України та казначейськими зобов`язаннями України Мінфіну, обов`язок із нарахування, утримання та сплати (перерахування до бюджету) податку з інвестиційного прибутку покладений на податкового агента - професійного торговця цінними паперами - ТОВ «Конкорд Кепітал».

Відповідач позовні вимоги не визнав, у своїх письмових запереченнях просив у задоволенні позову відмовити, оскільки дохід, отриманий платником податку - фізичною особою у вигляді інвестиційного прибутку від операцій з облігаціями внутрішніх державних позик, оподатковується податком на доходи фізичних осіб на загальних підставах.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2018 відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) на підставі пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань повноти, достовірності та своєчасності нарахування та сплати сум податку з доходів фізичних осіб в частині отримання інвестиційного прибутку у 2014 році, за результатами якої складено акт №1268/26-53-17-01/ від 22.10.2015.

Відповідно до висновків, закріплених в акті, в ході перевірки було встановлено наступні порушення ОСОБА_1 : підпункту 170.2.2, підпункту 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачу донараховано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 322756,40 грн з доходу отриманого платником податку - фізичною особою ОСОБА_1 у вигляді інвестиційного прибутку за 2014 рік.

Такий висновок контролюючим органом зроблено з огляду на те, що дохід, отриманий платником податку - фізичною особою у вигляді інвестиційного прибутку від операцій з облігаціями внутрішніх державних позик, оподатковується податком на доходи фізичних осіб на загальних підставах. Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року. Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від`ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення. Отже, перевіркою встановлено, що сума доходу платника податків ОСОБА_1 , отриманого від продажу облігацій внутрішньої державної позики склала 20300000,00 грн. Згідно документів наданих до перевірки, витрати понесені від операцій з продажу цінних паперів (облігації внутрішньої державної позики), платника податків ОСОБА_1 складають 18400000,00 грн. Тому, оподатковуваний дохід платника податків ОСОБА_1 від продажу цінних паперів (облігацій внутрішньої державної позики) становить 1900000,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 15.12.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 322756,40 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 80689,10 грн.

Не погоджуючись з висновками контролюючого органу, що слугували підставою для винесення оскаржуваного рішення, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідача, суд бере до уваги наступне.

Згідно підпункту 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 ПК України (у редакції чинній на час виникнення правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: інвестиційний прибуток від операцій з борговими зобов`язаннями Національного банку України та казначейськими зобов`язаннями України, емітованими центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику, у тому числі від зміни курсу іноземної валюти.

Згідно частини другої статті 2 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» учасники фондового ринку - емітенти або особи, що видали неемісійні цінні папери, інвестори в цінні папери, інституційні інвестори, професійні учасники фондового ринку, об`єднання професійних учасників фондового ринку, у тому числі саморегулівні організації професійних учасників фондового ринку. Емітент - юридична особа, у тому числі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Автономна Республіка Крим або міська рада, а також держава в особі уповноважених нею органів державної влади чи міжнародна фінансова організація, які від свого імені розміщують емісійні цінні папери та беруть на себе зобов`язання за ними перед їх власниками.

Частиною третьою статті 10 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» облігації внутрішніх державних позик України - державні цінні папери, що розміщуються виключно на внутрішньому фондовому ринку і підтверджують зобов`язання України щодо відшкодування пред`явникам цих облігацій їх номінальної вартості з виплатою доходу відповідно до умов розміщення облігацій. Номінальна вартість облігацій внутрішніх державних позик України може бути визначена в іноземній валюті.

Відповідно до частин першої, третьої статті 11 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» казначейське зобов`язання України - державний цінний папір, що розміщується виключно на добровільних засадах серед фізичних осіб, посвідчує факт заборгованості Державного бюджету України перед власником казначейського зобов`язання України, дає власнику право на отримання грошового доходу та погашається відповідно до умов розміщення казначейських зобов`язань України. Номінальна вартість казначейських зобов`язань України може бути визначена у національній або іноземній валюті. Емітентом казначейських зобов`язань України виступає держава в особі Міністерства фінансів України за дорученням Кабінету Міністрів України.

Згідно пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №80 від 31.01.2001 «Про випуски облігацій внутрішніх державних позик» Міністерству фінансів: виступати емітентом та розміщувати короткострокові і середньострокові державні облігації згідно з основними умовами та порядком, затвердженими цією постановою; визначати час здійснення та обсяги випуску короткострокових і середньострокових державних облігацій; визначати терміни обігу короткострокових і середньострокових державних облігацій; передбачати щороку в проекті Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік кошти, необхідні для обслуговування та погашення короткострокових і середньострокових державних облігацій; виступати від імені Кабінету Міністрів України гарантом своєчасного погашення та сплати доходу за облігаціями, що випускаються відповідно до цієї постанови; вирішувати за погодженням з Національним банком питання випуску, розміщення та погашення короткострокових і середньострокових державних облігацій відповідно до зазначених основних умов та порядку.

Порядок оподаткування інвестиційного прибутку регулюється пунктом 170.2 статті 170 ПК України, відповідно до підпункту 170.2.1 якого облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік.

Відповідно до підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 ПК України інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

До продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з: обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив; зворотного викупу або погашення інвестиційного активу його емітентом, який належав платнику податку; повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного капіталу емітента корпоративних прав, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента.

Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Відповідно до підпункту 170.2.3 ПК України якщо в результаті розрахунку інвестиційного прибутку за правилами, встановленими цією статтею, виникає від`ємне значення, воно вважається інвестиційним збитком.

Разом з тим, підпунктом 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 ПК України передбачено, що до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від`ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення.

Інвестиційний прибуток за операціями з цінними паперами чи деривативами визначається платником податків.

Таким чином, проаналізувавши вказані норми у їх сукупності, суд дійшов висновку, що інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

При цьому, суд зазначає, що при вирішенні питання щодо оподаткування інвестиційного прибутку, перевірці підлягають обставини наявності у позивача позитивного фінансового результату від операцій з інвестиційними активами.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (Комітент) та ТОВ «Конкорд Кепітал» (Комісіонер) укладено договір на брокерське обслуговування на ринку цінних паперів (комісії) №Б0496/14 від 16.12.2014, згідно умов договору Комітент (позивач) доручає, а Комісіонер зобов`язується за винагороду здійснювати обслуговування Комітента (позивача) щодо купівлі, продажу або міни цінних паперів або інших фінансових інструментів за рахунок Комітента (позивача).

Пунктом 7.11 договору передбачено, що Комісіонер як юридична особа - податковий агент Комітента (позивача), у разі продажу цінних паперів Комітентом, зобов`язаний нарахувати, утримати та сплатити податок, передбачений розділом IV ПК України, до бюджету від імені та за рахунок Комітента з доходів, що виплачуються комітенту у відповідності до Методики визначення інвестиційного прибутку професійним торговцем цінними паперами при виконанні ним функцій податкового агента.

29.12.2014 між позивачем та ТОВ «Конкорд Кепітал» був укладений додаток до договору на брокерське обслуговування на ринку цінних паперів (комісії) №Б0496/14 (разове замовлення №1), за яким ТОВ «Конкорд Кепітал» в інтересах позивача повинен був придбати облігації внутрішньої державної позики Міністерства фінансів України у кількості 1241 штука загальна вартість цінних паперів 18400000,00 грн.

30.12.2014 між позивачем та ТОВ «Конкорд Кепітал» був укладений додаток до договору на брокерське обслуговування на ринку цінних паперів (комісії) № Б0496/14 (разове замовлення №2), за яким ТОВ «Конкорд Кепітал» в інтересах позивача повинен був продати облігації внутрішньої державної позики Міністерства фінансів України у кількості 1241 штука загальна вартість цінних паперів 20300000,00 грн, які раніше були придбані за разовим замовлення №1.

Факт здійснення ТОВ «Конкорд Кепітал», як професійним торговцем цінними паперами, вищезазначених операцій з облігаціями внутрішньої державної позики підтверджується звітами до разового замовлення №1 від 29.12.2014 та №2 від 30.12.2014, а також випискою про рух на рахунку цінних паперів №302281-ІІА 10003031 (Обмежена) за період з 30.12.2014 по 30.12.2014.

30.04.2015 позивачем подано до контролюючого органу декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік, в якій зазначено згідно з додатком 3 до податкової декларації: інвестиційний прибуток - 1900000,00 грн.

Положення підпункту 170.2.9 пункту 170.2 статті 170 ПК України регламентують порядок оподаткування інвестиційного прибутку у випадку здійснення операцій з інвестиційними активами за участю професійного торговця цінними паперами (крім операцій з цінними паперами, визначеними у підпункті 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу).

Податковий агент під час кожного нарахування платнику інвестиційного прибутку нараховує (утримує) податок за ставкою, визначеною підпунктом 167.5.1 пункту 167.5 статті 167 цього Кодексу, та сплачує (перераховує) утриманий податок до бюджету під час кожного нарахування такого доходу, що не звільняє платника податку від подання річної податкової декларації при отриманні ним доходу, зазначеного у цьому пункті.

Вказаним нормам кореспондують вимоги абзацу 2 підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 ПК України, відповідно до яких при застосуванні платником податку норм підпункту 170.2.9 цього пункту податковий агент - професійний торговець цінними паперами, включаючи банк, з метою визначення об`єкта оподаткування під час виплати платнику податку доходу за придбані у нього інвестиційні активи враховує документально підтверджені витрати такого платника на придбання цих активів.

Системне тлумачення вказаних норм дозволяє дійти висновку, що професійний торговець цінними паперами при здійсненні операцій з інвестиційними активами (крім операцій з цінними паперами, визначеними у підпункті 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу) є податковим агентом. Саме професійний торговець визначає розмір інвестиційного прибутку платника податків та враховує документально підтверджені витрати такого платника на придбання цих активів. При цьому на платника податків покладається лише обов`язок задекларувати у річній податковій декларації отриманий дохід.

За змістом положень статей 16, 17 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» №3480-IV від 23.02.2006 брокерська діяльність є різновидом професійної діяльності з торгівлі цінними паперами на фондовому ринку. Поняттям брокерської діяльності визначається процес укладення торговцем цінними паперами цивільно-правових договорів (зокрема на підставі договорів комісії, доручення) щодо цінних паперів та інших фінансових інструментів від свого імені (від імені іншої особи), за дорученням і за рахунок іншої особи.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду, зокрема, у постановах від 08.05.2018 (справа №810/834/17).

З огляду на зазначене, платник податків здійснював діяльність з купівлі-продажу цінних паперів за допомогою професійного торговця, що є підставою для застосування положень підпункту 170.2.9 пункту 170.2 статті 170 ПК України, і виключає наявність складу податкового правопорушення, покладеного в основу спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки обов`язок нарахування та сплати податків покладено на податкового агента платника податків.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст.2, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246, гл.10 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 15.12.2015.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 051 (шість тисяч п`ятдесят одна) гривня 69 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фінансової служби у місті Києві (, адреса: 02094, м. Київ, б-р. Верховної ради, 24-б).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська