Справа № 451/955/16-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2019 року

Київ

справа №451/955/16-а

адміністративне провадження №К/9901/30226/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Тацій Л.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г., -

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Кам`янка-Бузького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області (далі - управління ПФУ) на постанову Радехівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2016 року (прийняту судом у складі судді Крет А.І.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року (постановлену судом у складі: головуючого судді Сеника Р.П., суддів: Хобор Р.Б., Попка Я.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 11 серпня 2016 року № 908/05-38 про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з 09 серпня 2016 року.

Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій

Радехівський районний суд Львівської області постановою від 23 грудня 2016 року позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення управління ПФУ від 11 серпня 2016 року № 908/05-38 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язав управління ПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «в» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 03 серпня 2016 року.

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 11 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що, враховуючи покази свідків, недовіряти яким у суду підстав не має та матеріали справи, обставини та умови роботи ОСОБА_1 на посаді тракториста в колгоспі ім. XXII з`їзду КПРС з 25 серпня 1977 року (15 лютого 1990 року колгосп перейменовано в спілку селян «Нива»), де він працював до 01 січня 1994 року, в подальшому з 01 жовтня 2005 року по 01 вересня 2009 року та з 04 листопада 2009 року по 31жовтня 2010 року на посаді тракториста в СФГ «Перлина», а з 01 листопада 2010 року по 22 січня 2015 року - в ПП «Західний Буг» на посаді тракториста, тому даний період підлягає зарахуванню до стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

27 квітня 2017 року управління ПФУ звернулося до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У скарзі посилається на те, що записи у трудову книжку позивача про роботу в колгоспі ім. XXII з`їзду КПРС (в подальшому СС «Нива», ТОВ «Нива») внесені неправомірно, не підтверджуються первинними документами та не містять відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, так як не вказано, що, працюючи трактористом, позивач був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції. Встановлення зазначеного факту показами свідків не спростовує правильність рішення управління ПФУ, оскільки чинним законодавством передбачено підтвердження показами свідків лише загального стажу роботи, а не пільгового.

Крім того, суд зобов`язав призначити пенсію позивачу з 03 серпня 2016 року, тоді як позивач просив з 09 серпня 2016 року (дня наступного після досягнення відповідного віку; день народження позивача 08 серпня 1961 року).

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 04 травня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою управління ПФУ.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VІІІ). З цієї дати набула чинності нова редакція КАС.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 червня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Бучик А.Ю., Стеценко С.Г., справу передано головуючому судді.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Відповідно до записів трудової книжки, ОСОБА_1 в період з 01.09.1977 по 01.01.1994 працював трактористом у колгоспі ім. XXII з`їзду КПРС (після перейменування СС «Нива»), а також з 01.10.2005 по 01.09.2009 та з 04.11.2009 по 31.10.2010 - трактористом в СФГ «Перлина», також він працював трактористом з 01.11.2010 по 22.01.2015 в ПП «Західний Буг», а тому в загальному його стаж роботи трактористом складає 26 років 5 місяців 17 днів, а весь трудовий стаж становить 36 років, що дає йому право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах.

У відповідь на звернення позивача від 03 серпня 2016 року до управління ПФУ про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, після досягнення ним 55 років, відповідачем було визнано, що позивачем не представлено належний перелік документів, відтак не має підстав для призначення пільгової пенсії за віком.

Поряд із цим, суди встановили, що з копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вбачається, що він 01 вересня 1977 року був прийнятий на роботу в колгосп ім. XXII з`їзду КПРС (15 лютого 1990 року колгосп перейменовано в спілку селян «Нива») на посаду тракториста де він працював до 01 січня 1994 року, а також з 01 жовтня 2005 року по 01 вересня 2009 року та з 04 листопада 2009 року по 31 жовтня 2010 позивач працював трактористом в СФГ «Перлина», а з 01 листопада 2010 року по 22 січня 2015 року - в ПП «Західний Буг» на посаді тракториста.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що вони з 1977 року по 2002 рік працювали трактористами у колгоспі ім. XXII з`їзду КПРС (після перейменування СС «Нива»). Разом з ними на посаді тракториста в цей час працював ОСОБА_1 Увесь зазначений період позивач працював трактористом і за специфікою господарської діяльності організації, був безпосередньо задіяний на виконанні лише сільськогосподарських робіт пов`язаних з виробництвом сільськогосподарської продукції.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як передбачено у пункті 18 вищезазначеного Порядку, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Суди першої та апеляційної інстанцій проаналізували вимоги статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядку, належним чином дослідили докази у справі, зокрема трудову книжку позивача, довідки, показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили те, що з 1977 року по 2002 рік вони працювали трактористами разом із позивачем, який також працював трактористом і весь зазначений період за специфікою господарської діяльності організації був безпосередньо задіяний на виконанні лише сільськогосподарських робіт пов`язаних з виробництвом сільськогосподарської продукції, та, встановивши, що позивач досяг відповідного віку, має достатні загальний та пільговий стажі роботи, дійшли обґрунтованого висновку про протиправність відмови відповідача у призначенні пенсії на підставі пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом із цим, суд першої інстанції, зазначивши у рішенні про зобов`язання управління ПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «в» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 03 серпня 2016 року, помилково визначив дату з якої має бути призначена пільгова пенсія позивачу, оскільки позивач досяг 55 років 08 серпня 2016 року, то право на пенсію він отримав 09 серпня 2016 року, про що позивач і просив у позовній заяві. Апеляційний суд на це увагу не звернув.

Інші доводи касаційної скарги були ретельно перевірені судом апеляційної інстанції та свого підтвердження не знайшли.

В аспекті наведеного слід зазначити, що відповідно до статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, у чинній на сьогодні редакції, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу Кам`янка-Бузького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області задовольнити частково.

Постанову Радехівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини постанови суду першої інстанції слова та цифри «з 03 серпня 2016 року» замінити на слова та цифри «з 09 серпня 2016 року».

В іншій частині судові рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : А.Ю. Бучик

С.Г. Стеценко