Справа № 816/8/16
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2019 року

Київ

справа №816/8/16

адміністративне провадження №К/9901/10686/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Тацій Л.В., Григорова А.М., Подобайло З.Г. у справі №816/8/16 за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДДГС Україна Шиппінг", третя особа - Кременчуцька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області про анулювання дозволів, -

УСТАНОВИВ:

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації (надалі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до ТОВ "ДДСГ Україна Шиппінг" (надалі по тексту - відповідач), в якому просила анулювати дозволи на експлуатацію РЕЗ від 24.04.2014 № МС-80-0049307 та від 24.04.2014 № МС-80-0049308.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.02.2016 по справі № 816/8/16 позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2016 постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.02.2016 по справі № 816/8/16 скасовано, прийнято нову постанову, якою позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що висновки суду апеляційної інстанції про те, що відповідач не підпадає під поняття платника рентної плати (збору) за користування радіочастотним ресурсом України у зв`язку з відсутністю об`єкта оподаткування не відповідають дійсності, оскільки відповідно до пункту 254.3 статті 254 Податкового Кодексу України об`єктом оподаткування рентною платою за користування радіочастотним ресурсом України є ширина смуги радіочастот, що використовується як частина смуги радіочастот загального користування у відповідному регіоні та зазначена в ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України або в дозволі на експлуатацію РЕЗ та випромінювального пристрою для технологічних користувачів та користувачів, які користуються радіочастотним ресурсом для розповсюдження телерадіопрограм.

У поданому відзиві відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У ході розгляду справи судами встановлено, що ТОВ "ДДСГ Україна Шиппінг" зареєстроване як юридична особа у встановленому законом порядку та перебуває на обліку як платник податків у Кременчуцькій ОДПІ.

Державним підприємством "Український державний центр радіочастот" 24 квітня 2014 року видано ТОВ "ДДСГ Україна Шиппінг" дозволи на експлуатацію суднової станції судна внутрішнього плавання (суднової річкової станції) №МС-80-0049307, №МС-80-0049308. Дозволи дійсні до 16.04.2019.

Згідно зі вказаними дозволами, відповідачу дозволяється експлуатація радіоелектронного засобу аналогового УКХ радіотелефонного зв`язку (суднове радіообладнання).

До Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, надійшли листи Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 25.08.2015 № 2940/10/16-03-15-04, від 29.10.2015 №11538/10, якими позивача повідомлено про те, що ТОВ "ДДСГ Україна Шиппінг" з квітня 2014 року по 21 жовтня 2015 року не подає звітність та не сплачує рентну плату за користування радіочастотним ресурсом України.

У зв`язку з викладеним, національна комісія звернулась до суду з вимогою про скасування дозволів на експлуатацію РЕЗ №МС-80-0049307, №МС -80-0049308 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи несплату відповідачем щомісячного збору за користування радіочастотним ресурсом України (рентної плати) за період більше ніж шість місяців, наявні підстави для анулювання відповідних дозволів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ТОВ "ДДСГ Україна Шиппінг" не підпадає під поняття платника збору та рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України", у зв`язку з відсутністю об`єкта оподаткування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Правові основи користування радіочастотним ресурсом України, повноваження держави щодо умов користування радіочастотним ресурсом України, права, обов`язки і відповідальність органів державної влади, що здійснюють управління і регулювання в цій сфері, та фізичних і юридичних осіб, які користуються та/або мають намір користуватися радіочастотним ресурсом України, визначені Законом України "Про радіочастотний ресурс України" від 01.06.2000 № 1770-III (далі - Закон № 1770-III).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1770-III, радіочастотний ресурс - частина радіочастотного спектра, придатна для передавання та/або приймання електромагнітної енергії радіоелектронними засобами і яку можливо використовувати на території України та за її межами відповідно до законів України та міжнародного права, а також на виділених для України частотно-орбітальних позиціях.

Частиною 2 ст. 12 Закону № 1770-III встановлено, що органом державного регулювання у сфері користування радіочастотним ресурсом України є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, яка утворюється відповідно до Закону України "Про телекомунікації".

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону № 1770-ІІІ національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, здійснює свої повноваження у смугах радіочастот загального користування.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.14 Закону № 1770-III повноваженнями національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, щодо регулювання у сфері користування радіочастотним ресурсом України є ліцензування у сфері користування радіочастотним ресурсом України відповідно до цього Закону.

У відповідності до п.п. 1 та 3 ч. 2 ст. 30 Закону № 1770-III користування радіочастотним ресурсом України здійснюється на підставі ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України та дозволів на експлуатацію - суб`єктами господарювання, які користуються радіочастотним ресурсом України для надання телекомунікаційних послуг, а також дозволів на експлуатацію - спеціальними користувачами, технологічними користувачами та радіоаматорами.

В свою чергу, дозвіл на експлуатацію радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою (далі - дозвіл на експлуатацію) - документ, який засвідчує право власника конкретного радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою на його експлуатацію протягом визначеного терміну в певних умовах (ст. 1 Закону № 1770-III).

Згідно з ч. 1 ст. 42 Закону № 1770-ІІІ користувачі радіочастотного ресурсу України повинні отримувати дозволи на експлуатацію відповідних радіоелектронних засобів та/або випромінювальних пристроїв, крім засобів та пристроїв, використання яких здійснюється на бездозвільній основі відповідно до цього Закону. Перелік радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, на експлуатацію яких потрібен дозвіл, визначається національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.

Частиною 3 ст. 42 Закону № 1770-ІІІ передбачено, що дозволи на експлуатацію у смугах радіочастот загального користування видає Державне госпрозрахункове підприємство "Український державний центр радіочастот" (УДЦР) на платній основі у порядку, встановленому національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 6 Закону № 1770-ІІІ користувачі радіочастотного ресурсу України зобов`язані вносити платежі та збори, передбачені законом, а також у встановленому національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, порядку плату за радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування.

Відповідно до ст. 57 Закону № 1770-ІІІ (редакція, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) користування радіочастотним ресурсом в Україні здійснюється на платній основі. Збір за користування радіочастотним ресурсом України встановлюється Податковим кодексом України.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-VIII від 28.12.2014 назву ст. 57 Закону України "Про радіочастотний ресурс України" "збір за користування радіочастотним ресурсом України" змінено на "рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України".

При цьому змінено редакцію ч. 2 цієї статті, якою передбачено, що рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України встановлюється Податковим кодексом України.

До прийняття Податкового кодексу України порядок справляння збору за користування радіочастотним ресурсом України здійснювався на підставі статті 57 Закону України від 1 червня 2000 року № 1770-III "Про радіочастотний ресурс України".

У зв`язку з набранням з 01.01.2011 чинності Податкового кодексу України, платники, об`єкт оподаткування, ставки, порядок обчислення і сплати збору за користування радіочастотним ресурсом України було визначено розділом XV цього Кодексу, редакція якого діяла до 01.01.2015.

Так, зокрема ст. 318 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин) встановлено, що платниками збору є загальні користувачі радіочастотного ресурсу України, визначені законодавством про радіочастотний ресурс, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України в межах виділеної частини смуг радіочастот загального користування на підставі: ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України; ліцензії на мовлення та дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою; дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою, отриманого на підставі договору з власником ліцензії на мовлення; дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою.

Згідно п.п. 321.4, 321.5 ст.321 Податкового кодексу України (в редакції до 01.01.2015) платники збору, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України на підставі ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України, сплачують збір починаючи з дати видачі ліцензії.

У разі продовження терміну дії ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України збір сплачується з початку терміну дії продовженої ліцензії.

Інші платники збору сплачують збір починаючи з дати видачі дозволу на експлуатацію радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв. Сплата збору здійснюється платниками збору з дати видачі першого дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою в даній смузі радіочастот у відповідному регіоні незалежно від загальної кількості дозволів, наданих платнику збору в такій смузі радіочастот у певному регіоні.

Розрахунки збору подаються платниками збору до контролюючих органів у строки, визначені для місячного податкового (звітного) періоду, за місцем податкової реєстрації.

Відповідно до п. 322.1 ст. 322 Податкового кодексу України, збір сплачується платниками збору у строки, визначені для місячного податкового (звітного) періоду, за місцем податкової реєстрації.

Аналогічні приписи Податкового кодексу України містяться у розділі ІХ "Рентна плата" в редакції Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-VIII від 28.12.2014, що набрала чинності з 01.01.2015.

Судом апеляційної інстанції вірно вказано, що підставою для звернення до суду із даним позовом слугували висновки податкового органу, які повідомлені позивачу листами Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 25.08.2015 №2940/10/16-03-15-04, від 29.10.2015 №11538/10, відповідно до яких ТОВ "ДДСГ Україна Шиппінг" з квітня 2014 року по 21 жовтня 2015 року не подає звітність та не сплачує рентну плату за користування радіочастотним ресурсом України.

Разом з тим, Кременчуцькою ОДПІ за неподання звітності зі збору за користування радіочастотним ресурсом України за квітень - грудень 2014 року та І квартал 2015 року до відповідача на підставі Акту про результати камеральної перевірки від 08.06.2015 №1333/16-03-15-04 застосовано штрафні санкції у розмірі 1700 грн податковим повідомленням - рішенням від 17.07.2015 №/1730.

Згідно п.322.2. ст.322 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), у разі несплати збору або сплати його в неповному обсязі платниками збору протягом шести місяців контролюючі органи подають інформацію про таких платників збору до національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, для вжиття до них заходів згідно із законодавством.

Інформацію про платників збору, які користуються радіочастотним ресурсом для розповсюдження телерадіопрограм, які протягом шести місяців не сплатили збір або сплатили його в неповному обсязі, контролюючі органи подають до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення для вжиття до них заходів згідно із законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена в п.п.258.2.4 п.258.2 ст.258 Податкового кодексу України в чинній редакції.

Частиною 3 ст. 58 Закону № 1770-ІІІ встановлено, що у разі несплати щомісячного збору протягом шести місяців відповідна ліцензія на користування радіочастотним ресурсом України, а також дозволи на експлуатацію анулюються без компенсації збитків користувачу радіочастотного ресурсу України зі стягненням суми заборгованості в судовому порядку.

Відповідно до п.п. 10 п. 6 Положення про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 р. № 1067/2011 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право звертатися до суду з відповідними позовними заявами в разі порушення суб`єктами господарювання, що проводять діяльність на ринку телекомунікаційних послуг та послуг поштового зв`язку, законів про телекомунікації, інформатизацію, користування радіочастотним ресурсом та поштовий зв`язок, а також з позовами про скасування державної реєстрації у випадках, передбачених законом.

Таким чином, єдиною підставою для звернення до суду із позовом про анулювання дозволів слугували висновки податкового органу про порушення відповідачем податкового законодавства щодо сплатили збору (рентної плати) у період за квітень - грудень 2014 року та І квартал 2015 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач оскаржив податкові повідомлення - рішення, прийняті податковим органом на підставі висновків про ненадання звітності зі збору за користування радіочастотним ресурсом України відповідачем, інформація про які слугувала підставою для звернення до суду із даним позовом.

За результатами розгляду адміністративних позовів Товариства з обмеженою відповідальністю "ДДСГ Україна Шиппінг" до Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області у справах №№816/453/16 та 816/454/16 позовні вимоги задоволені.

Так, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.07.2016 у справі № 816/453/16 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області № 000031504/4 від 06.01.2016 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2040,00 грн. за платежем: "рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України". Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу № 586-17/79 від 15.03.2016 про сплату податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями за платежем: "рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України" у розмірі 2040,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2016 у справі № 816/454/16 скасовано податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 17.07.2015 №/1730.

Вказані судові рішення набули законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом апеляційної інстанції вірно вказано, що у вказаних судових рішеннях, які набули законної сили, встановлені обставини, що у дозволах № МС-80-0049308 та №МС-80-0049307 від 24.04.2014 та в реєстрі радіочастотних присвоєнь відсутня інформація щодо "ширини смуги", виділеної у користування ТОВ "ДДСГ Україна Шиппінг", та "регіон користування", які є об`єктом оподаткування рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України (п.254.3 ст. 254 Податкового кодексу України), що свідчить про те, що інформація, яка міститься у вказаних дозволах є недостатньою для заповнення податкового розрахунку з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 Закону України "Про радіочастотний ресурс України" за несвоєчасне внесення до бюджету належної до сплати суми збору за користування радіочастотним ресурсом України нараховується пеня відповідно до законодавства. Сплата пені не звільняє користувача радіочастотного ресурсу України від обов`язку внести збір за всю надану йому смугу (смуги) радіочастот.

З аналізу наведеної норми права вбачається збір (рентна плата) користування радіочастотним ресурсом України сплачується за надану смугу (смуги) радіочастот .

Підприємству позивача не присвоєно (не надано) жодних радіочастот, що підтверджується як зазначеними вище дозволами, так і інформацією, внесеною Українським державним центром радіочастот до реєстру присвоєння радіочастот.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що ТОВ "ДДСГ Україна Шиппінг" не підпадає під поняття платника збору та рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України", у зв`язку з відсутністю об`єкта оподаткування.

Таким чином, висновок про обов`язок відповідача у даній справі подавати податкову звітність платника збору та рентної плати є помилковим, оскільки у дозволах на експлуатацію не визначена ширина смуги радіочастот (діапазон радіочастот не є тотожнім поняттям, оскільки є технічним параметром радіообладнання), регіон користування, тобто не визначений об`єкт оподаткування.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову комісії, оскільки підстави для звернення до суду із позовом про анулювання ліцензії (порушення податкового законодавства) визнані судовими рішеннями, які набули законної сили такими, що є безпідставними і протиправними.

Не дають підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції також інші, зазначені у касаційній скарзі, аргументи позивача, позаяк вони не применшують і не змінюють основних правових висновків та мотивів суду.

Суд також, звертає увагу на те, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 липня 2006 р. у справі "Проніна проти України" зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine (Application no. 63566/00)).

Таким чином, проаналізувавши доводи касаційної скарги та постанову суду апеляційної інстанції, Суд встановив правильне застосування норми матеріального та процесуального права і погоджується з його висновком про відсутність підстав для задоволення позову комісії.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук