Справа № 1.380.2019.004144
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004144
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Сакалоша В.М.,

секретаря судового засідання Гулкевича В.О.,

представники сторін не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обов`язки начальника Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Черника Віталія Ігоровича,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до тимчасово виконуючого обов`язки начальника Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Черника Віталія Ігоровича (далі - тимчасово виконуючий обов`язки начальника Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області Черник В.І., відповідач) в якій позивач з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 09.09.2019 вх. №32221, просить суд: визнати протиправними дії тимчасово виконуючого обов`язки начальника Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Черника В.І., щодо надання неповної відповіді № 4269/13 від 31.07.2019 ОСОБА_1 на його заяву від 22.07.2019.

Ухвалою судді від 15.08.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання.

Позовна вимога обґрунтована тим, що на свою заяву від 22.07.2019 до заступника начальника Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області з проханням додатково повідомити дату та час особистого прийому, ОСОБА_1 отримав відповідь, яка на думку позивача є неповною та не відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян».

Від відповідача у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву, заперечень чи пояснень по суті спору на час розгляду справи до суду не надійшло.

У зв`язку з цим суд, керуючись ч. 6. ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), здійснює розгляд справи за наявними матеріалами.

Позивач у судове засідання не з`явився, у заяві про зміну позовних вимог, просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, присутність представника не забезпечив. Був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Підстав для відкладення розгляду справи визначених ст. 205 КАС України судом не встановлено.

Всебічно та повно дослідивши докази наявні у справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

01.07.2019 позивач звернувся до Черврноградського ВП ГУНП у Львівській області, із заявою на підставі Закону України «Про звернення громадян» у якій з метою ефективного виконання постанов Львівського окружного адміністративного суду прийнятих на користь ОСОБА_1 , а також з метою забезпечення умов для розгляду і вирішення питань порушених позивачем у заяві від 26.06.2019 у просив запросити його, директора ТзОВ «Червоноградське АТП-14628» Ключа П .Д. та міського голову м. Червонограда Залівського А . І . на прийом.

15.07.2019 ОСОБА_1 отримав відповідь №0-483, за підписом заступника начальника Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, якою повідомлено позивача про графік прийому громадян керівником Червоноградського відділу поліції та запропоновано прибути на особистий прийом для вирішення питань викладених у заяві у визначені дні та години.

22.07.2019 позивач звернувся із заявою до заступника начальника Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області з проханням у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» повідомити його додатково про конкретну дату та час особистого прийому з урахуванням вимог зазначених у заяві від 01.07.2019.

Відповіддю за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області Черника В.І. від 31.07.2019 №4269/13, повідомлено позивача про те, що особистий прийом громадян керівниками та посадовими особами органів поліції здійснюється у відповідності до вимог Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах і підрозділах НП України затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930. Згідно затвердженого графіку прийом громадян керівником Червоноградського відділу поліції здійснюється щопонеділка з 10:00 до 12:00 год. З урахуванням викладеного, запропоновано позивачу прибути на особистий прийом у визначені дні та години для вирішення питань викладених у заяві від 01.07.2019, та зокрема щодо запрошення осіб, вказаних у даній заяві.

Вважаючи протиправними дії відповідача, щодо ненадання повної та такої що відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян» відповіді на свою заяву, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір суд керується наступним.

Приписами статті 40 Конституції України визначено, що держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання тлумачення частини другої статті 55 Конституції України (пункт 1 резолютивної частини Рішення №6-зп від 25 листопада 1997 року; пункт 1 резолютивної частини Рішення №9-зп від 25 грудня 1997 року; та пункт 1 резолютивної частини Рішення №19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року).

У рішенні №19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, системне тлумачення статті 55 Конституції України дозволяє дійти висновку, що частина друга цієї статті гарантує «кожному» захист «своїх прав», які були порушені органами державної влади, місцевого самоврядування, посадовими і службовими особами. Адже саме в такому контексті сформульовано частини третю, п`яту та шосту статті 55 Конституції України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» (далі - Закон), звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Частина 3 цієї ж статті вказує на те, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Частиною 1 статті 15 Закону передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 19 цього Закону передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніе як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Згідно з ст. 20 Закону, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Розгляд звернень громадян органами НП поліції здійснюється відповідно до Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 № 930 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 4 розділу І Порядку, розгляд звернень та особистий прийом громадян в органах та підрозділах поліції є складовою механізму реалізації прав громадян на внесення до органів державної влади пропозицій щодо поліпшення їх діяльності, виявлення недоліків у роботі, оскарження дій посадових осіб та органів державної влади.

Згідно розділу ІV Порядку, рішення які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне виконання прийнятого рішення відповідно до законодавства України.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України «Про звернення громадян» і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

За наслідками розгляду заяви, суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне рішення, в той час, як відповідач протиправно направив позивачу відповідь у формі листа із змісту якого вбачається, що відповідачем не надано повної та ґрунтовної відповіді позивачу та не вирішено питань викладених у поданій заяві.

Відсутність належним чином оформленого рішення про задоволення заяви чи відмову у вирішенні питання заявленого позивачем, свідчить про те, що уповноваженою особою не прийнято жодного рішення відповідно до норм чинного законодавства, а отже не розглянуто належним чином заяву позивача.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v.Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v.The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv.Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v.Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надаючи оцінку оскаржуваним діям в контексті вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень їх посадових чи службових осіб, адміністративний суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача в контексті їх не відповідності вимогам законодавства, і зокрема Закону України «Про звернення громадян» та не відповідність відповіді наданої позивачу на його заяву критеріям визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Крім того, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

У разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення чи вчинення певних дій за наслідками розгляду звернення особи, але останні визнані судом протиправними з огляду на їх невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень довчинення дій з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.12.2018 року у справі №804/1469/17 та від 10.04.2019 року у справі №826/11251/18.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про відсутність можливості та наміру суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення у формі, передбаченій чинним законодавством, з урахуванням позиції суду.

Таким чином, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 22.07.2019 та надати відповідь з урахуванням позиції викладеної в рішенні суду.

Судовий збір на сторони не покладається, оскільки позивач був звільнений від його сплати згідно з ухвалою суду від 15.08.2019.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії тимчасово виконуючого обов`язки начальника Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Черника Віталія Ігоровича, щодо надання неповної відповіді № 4269/13 від 31.07.2019 ОСОБА_1 на його заяву від 22.07.2019.

Зобов`язати тимчасово виконуючого обов`язки начальника Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Черника Віталія Ігоровича, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.07.2019 та надати відповідь з урахуванням позиції викладеної в рішенні суду.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.09.2019.

Суддя В.М. Сакалош