Справа № 260/1025/19
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 260/1025/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судового засідання Єфремової М.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області, заступника начальника Виноградівського районного відділу ГУДМС України в Закарпатській області Порохнюк Я.Я. про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

18 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області, заступника начальника Виноградівського районного відділу ГУДМС України в Закарпатській області Порохнюк Я.Я. про визнання протиправним та скасування рішення заступника начальника Виноградівського РВ ГУДМС України в Закарпатській області Порохнюк Я .Я. , затвердженим начальником Виноградівського РВ ГУДМС в Закарпатській області Осташ А.В., від 25 жовтня 2017 року про примусове повернення в частині заборони в`їзду на територію України громадянину республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджував про безпідставність рішення відповідача про застосування до нього заборони в`їзду в Україну терміном на три роки, прийнятого без мотивування покладання такого обмеження та за відсутності доказів, які свідчать про наявність достатніх підстав для застосування такого заходу.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року адміністративну справу №260/1025/19 передано на розгляд Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 260/1025/19.

У судове засідання позивач не з`явився, клопотав розглянути справу за його відсутності.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому повідомив, що оскаржуване рішення від 25.10.2017 є правомірним, прийнято з урахуванням та об`єктивним дослідженням усіх обставин справи, а вимоги позивача вважає безпідставними та необґрунтованими. З огляду на вказане просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача повідомив про неможливість явки у судове засідання заступника начальника Виноградівського РВ ГУДМС України в Закарпатській області у зв`язку із службовим навантаженням.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що уповноваженою особою Державної міграційної служби України: Виноградівським РВ ГУДМС України в особі заступника начальника Порохнюк Ярослава Ярославовича складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПРМЗК №031016 від 24.10.2017 року, в якому зафіксовано порушення громадянином Азербайджану ОСОБА_1 під час тимчасового перебування в Україні дозволеного терміну - 90 днів упродовж 180 дні, який не подав відповідне клопотання про продовження йому строку тимчасового перебування в Україні та ухилився від вибуття за межі території України після закінчення дозволеного терміну.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення серії ПНМЗК №031016 від 24.10.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. З даної постанови судом встановлено, що остання виконана 25.10.2017 року (квитанція №29407365).

Як вбачається з матеріалів справи рішенням заступника начальника Виноградівського РВ ГУДМС України в Закарпатській області Порохнюк Я.Я., затвердженим начальником Виноградівського РВ ГУДМС в Закарпатській області Осташ А.В., від 25 жовтня 2017 року постановлено повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, примусово за межі України у термін до 23.11.2017 року та заборонено в`їзд на територію України терміном на три роки. Дане рішення мотивовано тим, що 24.10.2017 року в ході перевірки щодо дотримання законності правил перебування іноземних громадян на території України було виявлено правопорушення з боку громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 , який перевищив дозволений законодавством України термін перебування, а саме, перебував в Україні безперервно 110 днів, при можливості перебувати 90 днів протягом останніх 180 днів, не маючи при цьому належним чином оформлених документів, що надають право на продовження терміну тимчасового перебування в Україні. Вказане рішення прийнято на підставі положень ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» з урахуванням того факту, що громадянин Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил перебування в Україні під час попереднього перебування в Україні.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню, суд виходить з наступного.

Частина друга статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 55 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень. Відповідно до Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» спори за позовами іноземця на рішення відповідних органів про заборону в`їзду на територію України належать до компетенції адміністративних судів.

За правилами частини сьомої статті 5 КАС України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VI (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Пунктом 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150, визначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: 1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; 2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС; 3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду за візою, оформленою до 11.09.2011.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України регламентовано в Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1274/677 від 22.10.2015).

Пунктом 1.5 вищенаведеної інструкції (зі змінами та доповненнями, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що іноземці можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, зокрема, на підставі рішення територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, про примусове повернення або примусово видворенні на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Згідно з пунктом 1.6 інструкції підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є:

- дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

- дії іноземців, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку;

- якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

При цьому, за положеннями частини другої статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та п. 2.1. інструкції рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

За положеннями частини першої статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється:

- в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку;

- якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні;

- якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи;

- якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі;

- якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні;

- якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну;

- якщо така особа намагається здійснити в`їзд через контрольні пункти в`їзду - виїзду на тимчасово окуповану територію без спеціального дозволу або така особа під час попереднього перебування на території України здійснила виїзд із неї через контрольний пункт в`їзду - виїзду.

Як вбачається з постанови Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі №802/294/17-а уповноважені органи державної влади (міграційні органи, органи Служби безпеки України, органи охорони державного кордону), приймаючи рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства до країни проходження, не зобов`язані одночасно приймати рішення й про заборону в`їзду цієї особи на територію України. А встановлена частиною другою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» можливість прийняття рішення про заборону подальшого в`їзду в Україну, свідчить про наявність в органу Державної міграційної служби дискреційних повноважень. Тобто, суб`єкту владних повноважень надається свобода, оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів можливих рішень. Виходячи з конструкції правової норми, закріпленої в частині 2 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про заборону подальшого в`їзду в Україну не є обов`язковою санкцією, а являється факультативною, яка може застосовуватись під час прийняття рішення про примусове повернення в країну походження за наявності передбачених Законом підстав. При цьому, статтею 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» не визначено підстави для заборони в`їзду в Україну іноземцю або особі без громадянства, а лише передбачено можливість встановлення такої заборони строком на 3 роки, у випадку прийняття рішення про примусове повернення. При прийнятті рішення про заборону в`їзду на територію України іноземця або особи без громадянства, щодо яких приймається рішення про примусове повернення в країну походження, суб`єкт владних повноважень повинен керуватися передбаченими законом підставами для заборони в`їзду в Україну іноземців та осіб без громадянства, які визначені в статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Разом з тим, доказів, які свідчать про наявність достатніх підстав для застосування до позивача заборони в`їзду в Україну терміном на три роки в матеріалах справи відсутні.

Так, при ухваленні спірного рішення про примусове повернення позивача з України не встановлено, що він притягувався до кримінальної відповідальності чи перебуває у розшуку, під слідством та судом в Україні, факт притягнення позивача під час попереднього перебування в Україні до адміністративної відповідальності не підтверджений відповідними реквізитами постанови, а обставини притягнення до адміністративної відповідальності позивача згідно з постановою від 24.10.2017 року також не могли братися до уваги уповноваженою особою, оскільки остання не набрала законної сили на час прийняття рішення про примусове повернення з України іноземця від 25 жовтня 2017 року.

Також у спірному рішенні не знайшли підтвердження факти щодо необхідності заборони в`їзду позивача до України задля забезпечення інтересів національної безпеки України або охорони громадського порядку чи для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні. Підстави, регламентовані статтею 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», також не вказані у оскаржуваному рішенні.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. 13, 26 Закону України України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст. 5, 9, 20, 46, 221, 241, 243, 245, 288, 293,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника Виноградівського РВ ГУДМС України в Закарпатській області Порохнюк Я.Я., затвердженим начальником Виноградівського РВ ГУДМС в Закарпатській області Осташ А.В., від 25 жовтня 2017 року про примусове повернення в частині заборони в`їзду на територію України громадянину республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П.Іванов