Справа № 153/1259/19
Суддя: Пилипчук О. В.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 153/1259/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" вересня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у судовому засіданні в смт Томашпіль в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 1 бат. 3 роти управління патрульної поліції у Вінницькій області Онуфрійчука Олександра Юрійовича про поновлення строку оскарження постанови, оскарження неправомірних дій відповідача та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

9 вересня 2019 року до Томашпільського районного суду в порядку ч. 7 ст. 29 КАС України надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора поліції 1 бат. 3 роти управління патрульної поліції у Вінницькій області Онуфрійчука Олександра Юрійовича про поновлення строку оскарження постанови, оскарження неправомірних дій відповідача та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому позивач просить визнати дії відповідача, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122КУпАП протиправними, скасувати як упереджену, незаконну та неправомірну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1242298 винесену 18 червня 2019 року інспектором поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області Онуфрійчуком Олександром Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 225 грн.

Позов мотивовано наступним.

18 червня 2019 року в м. Вінниця по вул. Хмельницьке шосе, 98 на позивача була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1242298 від 18 червня 2019 року.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 18 червня 2019 року о 15.29 год. в м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 98 км керуючи транспортним засобом не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4в ПДР порушення вимоги заборонних знаків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 12 КУпАП. Цією ж постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, такою, що прийнята з порушенням його законних прав та інтересів, без належних і достатніх доказів його винуватості, прийнята з грубим порушенням КУпАП.

Так позивач зазначив, що 18 червня 2019 року він приїхав до Вінницького регіонального клінічного лікувально-діагностичного центру серцево-судинної патології, який знаходиться в м. Вінниця по вул. Хмельницьке шосе, 98 з метою терміново отримати виріб медичного призначення для важкохворої матері, якій необхідне термінове хірургічне втручання на серці. Його дії були терміновими, оскільки під загрозою було життя людино, тому він діяв на той момент у стані крайньої необхідності.

Приїхавши до Вінницького регіонального клінічного лікувально-діагностичного центру серцево-судинної патології, зробивши круг по території на якій не було жодного місця для стоянки автомобіля, поскільки всі місця були зайняті, враховуючи ту обставину що вже закінчувався робочий день і потрібно було терміново отримати оксигенатор для проведення оперування важкохворої матері, яка в той час перебувала у автомобілі та повернення у м. Київ до НІССХ ім. М.М. Амосова, розвернувшись, він помітив вільне місце для постановки автомобіля на стоянку свого автомобіля. Помітивши вільне місце та службовий поліцейський автомобіль, який зупинився в тому ж ряду, він здійснив зупинку свого автомобіля та почав рухатися до лікарні.

Відійшовши від свого автомобіля його почали наздоганяти працівники поліції, повернувшись до автомобіля, працівники поліції розпочали складати постанову про адміністративне правопорушення за порушення ним правил зупинки.

При цьому позивач ОСОБА_1 в позові зазначає, що працівниками патрульної поліції було порушено вимоги закону, щодо процедури розгляду адміністративної справи, а саме позивачу не було надано часу для здійснення належної підготовки до розгляду справи та не звертаючи уваги на його усне клопотання про бажання мати захисника- позбавлено можливості скористатися належними йому правами, зокрема правом на захист.

Крім того, в порушення вимог ст.ст. 251, 256 КУпАП протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , який є належним доказом у справі- не складався. Права і обов`язки, передбаченні ст. 268 КУпАП не роз`яснювалися

Також позивач вказує на те, що як вбачається з оскаржуваної постанови розгляд справи відбувався з порушенням вимог ст. 276 КУпАП, тобто у спрощеному порядку безпосередньо на вул. Хмельницьке Шосе, 98 в м. Вінниця, що також є грубим порушенням прав позивача передбачених ст. 268 КУпАП.

Таким чином ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана постанова є такою, що винесена не у порядку та не у спосіб передбачений законом, яка підлягає скасуванню, тому з даним позовом він звернувся до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак направив на адресу суду заяву згідно якої вимоги викладені в адміністративному позові підтримує, просить їх задоволити, справу просить розглянути без його участі.

Відповідач інспектор поліції 1 бат. 3 роти управління патрульної поліції у Вінницькій області Онуфрійчук Олександр Юрійович в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи, відзив на позовну заяву до суду не надіслав.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності будь-якої зі сторін про інше.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.06.2019 року інспектором Управління патрульної поліції в Вінницькій області Онцфрійчуком О.А. була винесена постанова серії ЕАВ № 1242298 у справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 18 червня 2019 року керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 217130» державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Вінниця Шосе Хмельницьке 98 км. не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 2Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 в ПДР порушення вимог заборонних знаків

Вказана постанова не відповідає вимогам закону та винесена із його порушенням, тому підлягає скасуванню.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Стосовно доводів позивача щодо порядку та процедури розгляду справи інспектором поліцій суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП законодавчий орган чітко встановив, що посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, повинна встановити всі необхідні докази по справі, згідно яких притягується особа до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії ЕАВ № 1242298 від 18.06.2019 року ОСОБА_1 18 червня 2019 року о 15.29 год керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 217130» державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Вінниця Шосе Хмельницьке 98 км. не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». (а.с.12)

Із вказаної постанови не вбачається, якими доказами керувався поліцейський встановлюючи вину позивача, до постанови не додані, а також у самій постанові не зазначені докази, якими підтверджується вина позивача у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

В позовній заяві позивач зазначив, що діяв в стані крайньої необхідності, тому відповідно до ст. 17 КУпАП він не підлягає адміністративній відповідальності, та заперечив факт вчинення ним зазначеного вище правопорушення, вказуючи на відсутність належних доказів в підтвердження його вини.

Згідно наданих позивачем доказів, а саме копією наказу Департаменту охорони здоров`я Вінницької ОДА від 18 червня 2019 року № 1111 та листом головного лікаря НІССХ ім. М.М. Амосова, мати позивача дійсно потребує невідкладного хірургічного втручання ( а.с.10-11)

При цьому, відповідач доводи позивача з цього приводу не оспорив, не надав суду і інших будь-яких доказів в підтвердження вини позивача, як того вимагає ст.77 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За відсутності в матеріалах справи доказів правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , відповідач не довів скоєння позивачем адміністративного правопорушення та правомірність і законність ухвалення відповідної постанови.

Тому, за вказаних обставин слід вважати, що відповідач, як суб"єкт владних повноважень, не довів правомірність свого рішення, не забезпечив доказування, що дає підстави суду зробити висновок про недоведеність вини позивача в порушенні ПДР, відтак, слід зробити висновок, що позивач не може нести відповідальність за ст. 122-1КУпАП.

За вказаних обставин, вищевказана постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі ст.ст. 247 п.1, 284 ч.1 п.3, 293 ч.1 п.3 КУпАП, керуючись ст.ст.6, 9, 72-77, 229 ч.4, 241-246, 250, 257-263 КАС України, суд,-

УХВАЛ И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора поліції 1 бат. 3 роти управління патрульної поліції у Вінницькій області Онуфрійчука Олександра Юрійовича про поновлення строку оскарження постанови, оскарження неправомірних дій відповідача та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАВ № 1242298 від 18 червня 2019 року, яка винесена інспектором Управління патрульної поліції в Вінницькій області сержантом поліції Онуфрійчуком Олександром Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: О. В. Пилипчук