Справа № 645/1921/19
Суддя: Іващенко С. О.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/1921/19
Провадження № 2-а/645/85/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Іващенко С.О.,

при секретарі - Гурської С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Банар Дмитра Євгеновича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти 1 батальйону 1 роти патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Банар Д.Є. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що інспектором Банар Д.Є. було винесено постанову серії ЕАВ №1015258 у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 26 березня 2019 року о 06 годині 06 хвилини позивач керував автомобілем «КІА Magentis», державний номер НОМЕР_1 в м. Борисполі, по вул.. Київський шлях, 169 та рухався зі швидкістю 97 км/год у населеному пункті, перевищивши при цьому встановлене обмеження швидкості руху на 47 км/год, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України. Швидкість зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості руху транспортного засобу Tru Cam LTI 20/20.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки виявлення та фіксування відповідачем порушення здійснювалося в спосіб, не передбачений законодавством України, докази отриманні за допомогою приладу Tru Cam LTI 20/20, є неналежними доказами, оскільки технічний засіб, який фіксує порушення вимог ПДР України, є виключеним та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки не є чинним з 02.11.2015. Відповідачем не були з`ясовані всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, оцінка доказів не ґрунтувалася на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи. Протокол по справі про адміністративне правопорушення не складався , не викладені пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не забезпечено право позивача на захист та інші права

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2019 року позов було залишено без руху і позивачеві було надано строк для усунення недоліків тривалістю десять днів зі дня отримання копії ухвали.

16 квітня 2019 року позивачем до канцелярії суду була подана заява про усунення недоліків на виконання зазначеної ухвали суду.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2019 року позов було прийнято до провадження і призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачеві встановлено строк для подання відзиву на позов.

В судове засідання сторони не з`явились.

Від позивача надійшла заява, якою просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просив задовольнити його позовні вимоги.

Відповідач до судового засідання не з`явився, 14 травня 2019 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ним було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху в автоматичному режимі серії ЕАВ №1015258 щодо ОСОБА_1 , який 26 березня 2019 року о 06 годині 06 хвилині, керуючи автомобілем «КІА Magentis», державний номер НОМЕР_1 , в м. Борисполі, по вул.. Київський шлях, 169 та рухався зі швидкістю 97 км/год у населеному пункті, перевищивши при цьому встановлене обмеження швидкості руху на 47 км/год, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України. Швидкість зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості руху транспортного засобу Tru Cam LTI 20/20.

При цьому відповідач звертає увагу на те, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписами та фотознімками, зробленими за допомогою лазерного вимірювача швидкості Tru Cam LTI 20/20, в зв`язку з чим постанова є обґрунтованою та винесеною з дотриманням норм КУпАП.

На підтвердження викладених аргументів відповідачем був наданий суду диск із відеозаписом та роздруківка фіксування лазерним вимірювачем TruCam.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність залишення позову без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 березня 2019 року інспектором 1 батальйону 1 роти патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Банар Д.Є. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 1015258 щодо ОСОБА_1 , в якій зазначено, що 26 березня 2019 року о 06 годині 06 хвилини позивач керував автомобілем «КІА Magentis», державний номер НОМЕР_1 , в м. Борисполі, по вул.. Київський шлях, 169 та рухався зі швидкістю 97 км/год у населеному пункті, перевищивши при цьому встановлене обмеження швидкості руху на 47 км/год, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України. Швидкість зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості руху транспортного засобу Tru Cam LTI 20/20, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивачем не визнаються обставини порушення ним п.12.4 ПДР України, а саме - перевищення швидкості руху в населеному пункті на 47 км/год.

Відповідно до ст.2 ч.3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з п.12.4. ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

У відповідності до ч.1 ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП розглядають органи внутрішніх справ (Національна поліція) та накладають стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст.258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395

Так, ч.2 ст.258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції №1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до роз`яснення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У ст.245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.40 Закону України "Про Національну поліцію"(надалі - Закон №580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В судовому засіданні було досліджене надане відповідачем відео, на якому чітко зафіксований автомобіль «КІА Magentis», державний номер НОМЕР_1 , який рухається по дорозі.

Також, із дослідженої в судовому засідання роздруківки фіксування лазерним вимірювачем Tru Cam, наданого відповідачем в якості доказу, вбачається, що за допомогою приладу Tru Cam LTI 20/20 зафіксовано, що автомобіль «КІА Magentis», державний номер НОМЕР_1 26 березня 2019 року о 06 годині 06 хвилин рухався зі швидкістю 97 км/год, при обмеженні швидкості руху 50 км/год.

Таким чином, доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, повністю спростовуються доказами, наданими стороною відповідача.

Посилання позивача на те, що докази вини, отримані внаслідок використання лазерного вимірювача Tru Cam LTI 20/20 є недопусимими, оскільки технічний засіб, який фіксує порушення вимог ПДР України, є виключеним та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки не є чинним, суд вважає безпідставним та не підтвердженим жодними посиланнями на нормативи. Проте відповідач надав копію свідоцтва про повірку приладу Tru Cam LTI 20/20 № 22-01/11923 від 25.09.2018 та копію сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 та копію експертного висновку №04/02/03-3008 від 27.09.2018, згідно якого механізм технічного захисту лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів Tru Cam LTI 20/20 відповідають вимогам нормативних документів.

Доводи позивача щодо порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовані наданими відповідачем доказами.

Сама по собі незгода позивача зі складеною відносно нього постановою не може бути правовою підставою для її скасування.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

За нормами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що керування ОСОБА_1 транспортним засобом «КІА Magentis», державний номер НОМЕР_1 зі швидкістю 97 км/год., та, як наслідок порушення п.12.4 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, підтверджено в судовому засіданні наданими відповідачем належними та допустимими доказами, а тому в діях ОСОБА_1 вбачаєтться склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Матеріалами справи доведено, що відповідач розглянув справу у передбаченому законом порядку, оскаржувана постанова у повній мірі відповідає ст.283 КУпАП, а надані відповідачем документи щодо засобу вимірювання правопорушення відповідають приладу, зазначеному в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлені процесуальні рішення загального місцевого суду за результатами розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладені приписи процесуального законодавства, висновки, яких суд дійшов за результатами розгляду справи, в задоволенні вимог позивача про визнання дій протиправними та скасування постанови - слід відмовити, у зв`язку з тим, що відповідачем здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідно до приписів чинного законодавства на підставі відповідних доказів, про які зазначено в постанові.

З огляду на вищевказане суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1015258 від 26 березня 2019 року, винесена відповідачем, є законною та не підлягає скасуванню.

В порядку ч.5 ст.139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 7, 8,9, 72-78,241-246, 286, 293 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Банар Дмитра Євгеновича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанову серії ЕАВ № 1015258 від 26 березня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 255,00 грн. - залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18 вересня 2019 року.

Суддя