Справа № 640/6908/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 вересня 2019 року № 640/6908/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу Акціонерного товариства «Фортуна-Банк» в особі УО ФГВФО на здійснення ліквідації АТ «Фортуна-Банк» Кухарева В.В. (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 35-А; адреса для листування: 04060, м. Київ, вул. Вавілових, 15-А) до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (04080, м. Київ, вул. Турівська, 12) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Акціонерне товариство «Фортуна-Банк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Фортуна-Банк» Кухарева В.В. (надалі також - позивач), звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі також - відповідач), про визнання протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо не підготовки та неподання висновку для повернення Акціонерному товариству «Фортуна-Банк» надміру сплаченого податку на прибуток підприємства в сумі 1435675,20 (один мільйон чотириста тридцять п`ять гривень шістсот сімдесят п`ять гривень) 20 коп.; зобов`язати Державну податкову інспекцію у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого податку на прибуток Акціонерному товариству «Фортуна-Банк» в сумі 1435675,20 (один мільйон чотириста тридцять п`ятьгривень шістсот сімдесят п`ять гривень) 20 коп.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.05.2019 відкрито позовне провадження у справі.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що у АТ «Фортуна-Банк» наявна переплата з податку на прибуток за 2014, 2015 роки, проте у відповідь на заяву позивача про повернення надміру сплаченого грошового зобов`язання, відповідачем було відмовлено з огляду на наявність податкового боргу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, про що надав суду відзив на адміністративний позов, з підстав того, що у позивача наявний податковий борг, а отже підстав для повернення надмірно сплачених грошових зобов`язань не вбачається з підстав п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач зазначає, що згідно платіжних доручень: №68 від 11.01.2014р.; №311 від 27.02.2014р.; №549 від 27.03.2014р.; №820 від 29.04.2014р.; №1017 від 30.05.2014р.; №1116 від 26.06.2014р.; №1225 від 29.07.2014р.; №1421 від 29.08.2014р.; №1569 від 26.09.2014р.; №1779 від 30.10.2014р., №1945 від 27.11.2014р.; №2132 від 30.12.2014р.; №110 від 29.01.2015р.; №478 від 27.03.2015р.; №674 від 29.04.2015р.; №813 від 29.05.2015р.; №861 від 30.06.2015р.; №1075 від 24.07.2015р.; №1212 від 20.08.2015р.; №1442 від 29.09.2015р.; №1584 від 22.10.2015р.; №1778 від 30.11.2015р., №1961 від 30.12.2015р. було сплачено авансові платежі податку на прибуток банку за 2014 та 2015 рік, на загальну суму 1435675,20 грн.

Крім того, позивач зазначає, що переплата з податку на прибуток позивача становить на загальну суму 1435675,20 грн, яка виникла за наслідками подання позивачем податкової звітності з податку на прибуток, а саме: податкової декларації з податку на прибуток підприємств Позивача за 2014р. /з документами, що підтверджують її отримання/; податкової декларації з податку на прибуток підприємства (річна) за 2015 рік, яка була подана до контролюючого органу 29.02.2016 та зареєстрована за №.

Так, 10.07.2017 АТ «Фортуна-Банк» направлено відповідачу заяву за вих. №662/03, у якій позивач просив повернути на розрахунковий рахунок підприємства помилково та надміру сплачені грошові зобов`язання за податком на прибуток в сумі 1435675,20 грн.

Листом від 28.07.2017 №23597/10/26-15-17-08-32 відповідач повідомив позивача, що перерахування сплачених коштів можливо після повного погашення податкового боргу ПАТ «Фортуна-банк», оскільки станом на дату надання відповіді в інтегрованих картках Позивача обліковується податковий борг, тоді як згідно п.43.2. ст. 43 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Позивач вважає відмову відповідача у поверненні надміру сплачених сум з податку на прибуток незаконними та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

В частині посилання позивача на те, що АТ «Фортуна-Банк» перебуває в процесі ліквідації, а відтак його діяльність регламентується виключно приписами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Разом із тим, позивач звернувся до контролюючого органу із заявою про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань саме в порядку визначеному статтею 43 Податкового кодексу України, про що позивачем самостійно зазначено у позовній заяві.

Отже, спірні правовідносин виникли з питань повернення надмірно сплачених податків, тому позивач звернувся до контролюючого органу, саме в порядку, визначеному статтею 43 Податкового кодексу України.

В даному випадку застосовуються норми Податкового кодексу України, а не Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Підпунктом 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до п. 17.1.10 п. 17.1 ст.17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 43 Податкового кодексу України визначені умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені.

Пунктом 43.1 вказаної статті передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

За правилами п. 43.2. цієї ж статті, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Відповідно до п. 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

З аналізу вищезазначених норм права, Суд приходить до висновку, що обов`язковою передумовою повернення платнику податків надміру/помилково сплачених коштів, є одночасна наявність наступних обставин: 1) відсутність у такого платника податкового боргу; 2) подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати; 3) відповідність поданої заяви вимогам пункту 43.4 Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з Інтегрованих карток платника АТ «Фортуна-Банк» (надалі - ІКП), що станом на 20.05.2019 за позивачем обліковується заборгованість у розмірі 31060409,18 грн. (інформацію про наявність податкового боргу у платника по Україні в цілому станом на 20.05.2019 додаємо), в т.ч.:

рентна плата за спеціальне використання води - 1366,86 грн., що підтверджується копію ІКП станом на 20.05.2019 за кодом бюджетної класифікації 13020100 (рентна плата за спеціальне використання води);

податок на додану вартість - 30401658,11 грн, що підтверджується копією ІКП станом на 20.05.2019 за кодом бюджетної класифікації 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг);

податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки - 258357,23 грн, що підтверджується копією ІКП станом на 20.05.2019 за кодом бюджетної класифікації 18010400 (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки);

земельний податок з юридичних осіб - 397836,98 грн, що підтверджується копією ІКП станом на 20.05.2019 за кодом бюджетної класифікації 18010500 (земельний податок з юридичних осіб);

адміністративні штрафи та інші санкції - 1190,00 грн, що підтверджується копією ІКП станом на 20.05.2019 за кодом бюджетної класифікації 21081103 (адміністративні штрафи та інші санкції).

Доказів на підтвердження відсутності вказаної заборгованості Позивачем суду не надано.

Суд звертає увагу, що заборгованість позивача з податкових зобов`язань перевищує суму на яку заявлено відшкодування позивачем.

Так, з інтегрованих карток платника податків вбачається, що станом на час розгляду даної справи в суді заборгованість позивача (Банку) перед бюджетом складає 31060409,18 грн.

При цьому, за посиланням позивача, вимоги контролюючого органу акцептовані банком лише на суму 1292973,30 грн.

Враховуючи, що позивачем наявність податкового боргу не заперечується та підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з інтегрованих карток платника податків - Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК", а тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, в частині щодо визнання протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо не підготовки та неподання висновку для повернення Акціонерному товариству «Фортуна-Банк» надміру сплаченого податку на прибуток підприємства в сумі 1435675,20 грн.

В частині позовних вимог щодо зобов`язати Державну податкову інспекцію у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого податку на прибуток Акціонерному товариству «Фортуна-Банк» в сумі 1435675,20 грн не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від первісної позовної вимоги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні беззаперечні докази в обґрунтування обставин і довів правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243- 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Акціонерному товариству «Фортуна-Банк» в особі УО ФГВФО на здійснення ліквідації АТ «Фортуна-Банк» Кухарева В.В. (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 35-А; адреса для листування: 04060, м. Київ, вул. Вавілових, 15-А) - відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій