Справа № 620/981/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/981/19 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-1), військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач-2) про визнання протиправним та скасування пункт 6 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2018 року №1278 "Про результати службового розслідування по факту нестачі майна та матеріально-технічних засобів під час прийому та передачі посади командира взводу зв`язку 1 танкового батальйону Військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення позивача до матеріальної відповідальності у розмірі 12 558,80 грн; визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 06.02.2019 року №270 "Про відшкодування завданих державі збитків старшим лейтенантом ОСОБА_1 "; зобов`язання військову частину НОМЕР_2 повернути позивачу кошти стягнуті з нього на виконання наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 06.02.2019 року №270.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу військова частина НОМЕР_1 зазначила, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.

Військова частина НОМЕР_2 правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, проте надала заяву про розгляд справи без її участі.
Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 28.02.2015 року по 07.11.2016 року ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника зв`язку - командира взводу зв`язку танкового батальйону.

Згідно Акту технічного стану від 12.06.2015 року №254/191 позивачем було прийнято на зберігання, зокрема БМП-1 КШ об.774 №Ц07РТ6520.

30.08.2016 року наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України ОСОБА_1 №407 було призначено на посаду чергового офіцера відділу контролю військової частини НОМЕР_2 .

07.11.2016 року командиром військової частини-польова пошта НОМЕР_3 було видано наказ №271, згідно якого старшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника зв`язку командира взводу зв`язку танкового батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_3 з 07.11.2016 року виключено зі списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_3 . У вказаному наказі також зазначено: вважати ОСОБА_1 таким, що справи та посаду здав і направити для подальшого проходження військової служби до Міжнародного центру миротворчості та безпеки Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного с.Старичі Львівської області.

В подальшому, 16.11.2018 року командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ №1965, яким наказано Комісії провести службове розслідування по факту нестачі майна та матеріально-технічних засобів під час прийому та передачі посади командира взводу зв`язку 1 танкового батальйону Військової частини НОМЕР_1 .

На підставі рапортів від 28.11.2018 року та від 12.12.2018 року термін службового розслідування продовжувався (накази від 28.11.2018 року №2025 та від 13.12.2018 року №2151).

24.12.2018 року за результатами службового розслідування було складено Акт, в якому зазначено, що ОСОБА_2 , який перебував на посаді заступника начальника штабу 1 танкового батальйону, у серпні 2016 року було поставлено завдання командиром 1 танкового батальйону підполковником ОСОБА_3 прийняти взвод зв`язку 1 танкового батальйону у старшого лейтенанта ОСОБА_1 . Під час прийому передачі посади командира взводу зв`язку 1 танкового батальйону майором ОСОБА_2 було виявлено нестачу ЗІП БМП-1КШ №Ц07РТ6520 (№637) та встановлено технічно несправний стан даної одиниці техніки, про що було складено акт технічного стану. По факту нестачі ЗІП було подано рапорт на проведення службового розслідування. У подальшому старший лейтенант ОСОБА_1 отримав завдання щодо пошуку та відновлення майна взводу, а ОСОБА_2 , було доручено убути в район виконання завдань 1 танкового батальйону. Таким чином ОСОБА_2 справи та посаду командира взводу зв`язку 1 танкового батальйону не прийняв. Актів прийому-передачі взводу зв`язку 1 танкового батальйону складено не було.

По факту нестачі майна та матеріально-технічних засобів під час прийому передачі посади начальником зв`язку командиром взводу зв`язку першого танкового батальйону старшим лейтенантом ОСОБА_4 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 16.03.2018 року №440 було призначено комісію щодо проведення службового розслідування. Вказане розслідування проведено не було.

Згідно Акту від 24.12.2018 року, службовим розслідуванням встановлено, що виріб БМП-1КШ об.774 №Ц07РТ6520 згідно акту технічного стану від 12.06.2015 року №254/191 прийняв лейтенант ОСОБА_1 . Виріб був технічно справним, до використання за призначенням готовий, блоки, вузли та агрегати в наявності. АКБ, шоломофони та брезент були в наявності. Станом на 16.03.2018 року на БМП-1КШ об.774 №Ц07РТ6520 ЗІП та приладдя згідно "774-ЗИ-2 комплектувальної відомості запасних частин та приладдя" відсутні.

Враховуючи наведене, в Акті зроблено висновок, що розслідуванням не встановлено місцезнаходження майна, переданого під звіт згідно акту технічного стану від 12.06.2015 року №254/191 БМП-1КШ об.774 №Ц07РТ6520 ОСОБА_1 .

На підставі зазначеного вище висновку 24.12.2018 року командиром військової частини НОМЕР_1 було прийнято оскаржуваний наказ №1278 "Про результати службового розслідування по факту нестачі майна та матеріально-технічних засобів під час прийому та передачі посади командира взводу зв`язку 1 танкового батальйону Військової частини НОМЕР_1 ".

В подальшому, матеріали службового розслідування та наказ про результати службового розслідування було направлено до Військової частини НОМЕР_2 для прийняття рішення щодо притягнення позивача до матеріальної відповідальності.

06.02.2019 року командиром Військової частини НОМЕР_2 видано наказ №270 "Про відшкодування завданих державі збитків старшим лейтенантом ОСОБА_1 ". Вказаним наказом позивача згідно Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженою постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року №243/95 притягнуто до матеріальної відповідальності у розмірі 12 558,80 грн.

Не погоджуючись з вказаними наказами відповідачів, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що військовою частиною НОМЕР_1 були дотримані вимоги, передбачені ч.2 ст.2 КАС України, а саме - службове розслідування, результатом якого стало прийняття оскаржуваного наказу було проведено у відповідності до вимог законодавства, чинного на момент проведення службового розслідування, в межах наданих командиру Військової частини НОМЕР_1 повноважень, обґрунтовано (тобто з урахуванням всіх обставин, що мали значення для прийняття відповідного рішення - обставин встановлених незалежною аудиторською перевіркою), неупереджено, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності, пропорційно, своєчасно (протягом строку, встановленого нормами наказу Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608 "Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України" та Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95). Також судом першої інстанції зазначено, що Військова частина НОМЕР_2 в даному випадку, діяла в рамках законодавства та її дії є похідними від дій Військової частини НОМЕР_1 . Оскільки протиправності дій при винесенні оскаржуваного наказу Військової частини НОМЕР_1 судом не встановлено, відповідно наказ від 06.02.2019 року №270 також скасуванню не підлягає.

Колегія суддів з вказаними висновками суду першої інстанції не погоджується та зазначає наступне.

Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР було затверджено Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі.

Пунктом 1 Положення встановлено, що воно визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.

За змістом Положення № 243/95-ВР до військовослужбовців належать: солдати, матроси, сержанти, старшини строкової військової служби і ті, які проходять військову службу за контрактом, курсанти (слухачі) військово-навчальних закладів, жінки, які проходять військову службу за контрактом на посадах солдатів і матросів, сержантів і старшин, прапорщиків і мічманів та офіцерського складу, прапорщики, мічмани і офіцери Збройних Сил України, Прикордонних військ України, військ Цивільної оборони, Управління державної охорони України та інших військових формувань, створених відповідно до законодавства України, Служби безпеки України, військ внутрішньої та конвойної охорони Міністерства внутрішніх справ України, а також призвані на збори військовозобов`язані.

Згідно п.2 Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди. При цьому, протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності, п.3 Положення.

Відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду.

Залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність.

Військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: недостачі військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Згідно п. 17 Положення командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини. У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб. Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Водночас, пунктом 9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, яке затверджене Наказом Міністерства оборони №300 від 16.07.97 року, передбачено порядок приймання та здавання справ і посад особами, що відають військовим (корабельним) господарством.

Так, у п.9.1.1 вказаного Положення зазначено, що з метою підвищення відповідальності за керівництво військовим (корабельним) господарством і забезпечення збереження державної власності всі посадові особи при призначеннях і переміщеннях зобов`язані здавати та приймати справи і посаду.

Приймання та здавання справ і посади (у господарському відношенні) включає: вивчення тим, хто приймає посаду, стану військового господарства (служби), а також стану природоохоронних об`єктів, їх будівництва (реконструкції) і капітального ремонту, виділених і витрачених на це коштів; ознайомлення з посадовими особами; здавання тим, що здає посаду, а тим, що приймає,- перевірку та приймання матеріальних засобів, коштів і документів; документальне оформлення приймання та здавання справ і посади (п.9.1.2 Положення).

Згідно п. 9.1.4 Положення для приймання та здавання справ і посади встановлюються такі строки:

-командира військової частини - не більше 10 днів;/

-заступника командира військової частини і з`єднання з тилу і їм відповідних посадових осіб - не більше 20 днів:

-начальника служби військової частини і з`єднання - не більше 15 днів;

-начальника клубу військової частини і з`єднання - не більше 15 днів;

-начальника складу, хлібозаводу (хлібопекарні) і їдальні - не більше 10 днів;

-начальника майстерні частини (з`єднання) - не більше 5 днів;

-командира і старшини підрозділу - не більше 5 днів;

-командира взводу - не більше 3 днів.

Строк приймання та здавання справ і посади рахується з моменту прибуття у військову частину (з`єднання) призначеної для прийому справ і посади особи. Іншим посадовим особам строк приймання і здавання справ і посади визначається старшим начальником (але не більше 10 днів).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 обіймав посаду начальника зв`язку - командира взводу зв`язку танкового батальйону, а тому на нього розповсюджується дія вказаного Положення та встановлений 3 денний строк для здавання справ і посади.

Пунктом 9.1.5. Положення передбачено, що приймання справ і посади проводиться особисто тим, хто приймає, від того, хто здає, у присутності комісії.

Комісія, призначена для приймання та здавання справ і посади, чи внутрішня перевірочна комісія у присутності того, хто приймає, і того, хто здає справи і посаду, проводить: інвентаризацію матеріальних засобів, які приймаються заново призначеною посадовою особою військової частини (з`єднання); перевірку господарської діяльності військової частини, служб складів та інших об`єктів з моменту останньої перевірки і порівняння облікових відомостей з даними дійсної наявності матеріальних засобів ( п.9.1.6 Положення).

Приймання та здавання справ посадовими особами, що відають військовим (корабельним) господарством, оформлюється актом. До акта додаються відомості наявності і якісного стану матеріальних засобів з указанням наявності, якісного стану,

надлишків і нестач, а також пояснення того, хто здає справи і посаду, про причини виникнення нестачі, надлишків.

У тих випадках, коли той, хто здає, або заново призначений начальник має по окремих статтях акту заперечення, він викладає їх у письмовій формі в акті під час його підписання.

Вищий начальник при затвердженні акта про приймання та здавання справ і посади зобов`язаний розглянути заперечення.

При необхідності, для виявлення дійсного стану речей і розбору заперечень того, хто здає (приймає) справи і посаду, розпорядженням командира частини (з`єднання) призначається службове розслідування, яке повинно бути закінчено в двотижневий строк.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується відповідачами наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №407 про призначення (переведення) позивач на посаду чергового офіцера відділу контролю військової частини НОМЕР_2 було видано 30.08.2016 року.

Після видання вказаного наказу командиром 1 танкового батальйону підполковником ОСОБА_3 було надано завдання заступнику начальника штабу 1 танкового батальйону ОСОБА_2 прийняти взвод зв`язку 1 танкового батальйону у старшого лейтенанта ОСОБА_1 .

Під час прийому передачі посади командира взводу зв`язку 1 танкового батальйону майором ОСОБА_2 було виявлено нестачу ЗІП БМП-1КШ №Ц07РТ6520 (№637) та встановлено технічно несправний стан даної одиниці техніки, про що було складено акт технічного стану. По факту нестачі ЗІП було подано рапорт на проведення службового розслідування. У подальшому старший лейтенант ОСОБА_1 отримав завдання щодо пошуку та відновлення майна взводу, а ОСОБА_2 , було доручено убути в район виконання завдань 1 танкового батальйону. Таким чином ОСОБА_2 справи та посаду командира взводу зв`язку 1 танкового батальйону не прийняв. Актів прийому-передачі взводу зв`язку 1 танкового батальйону складено не було.

По факту нестачі майна та матеріально-технічних засобів під час прийому передачі посади начальником зв`язку командиром взводу зв`язку першого танкового батальйону старшим лейтенантом ОСОБА_4 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 16.03.2018 року №440 було призначено комісію щодо проведення службового розслідування. Вказане розслідування проведено не було.

Вказані обставини були відображені у Акті службового розслідування від 24.12.2018 року на підставі висновків якого командиром військової частини НОМЕР_1 було прийнято оскаржуваний наказ №1278 "Про результати службового розслідування по факту нестачі майна та матеріально-технічних засобів під час прийому та передачі посади командира взводу зв`язку 1 танкового батальйону Військової частини НОМЕР_1 ".

Суд першої інстанції зазначив, що службове розслідування з метою з`ясування причин і умов втрати військового майна проведено у відповідності до вимог законодавства, чинного на момент проведення службового розслідування.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції передчасним.

Так, досліджуючи матеріали справи колегією суддів було встановлено, у матеріалах справи відсутні документи на які здійснено посилання у Акті від 24.12.2018 року, а саме:

- рапорт майора ОСОБА_2 про проведення службового розслідування;

- акт технічного стану ЗІП БМП-1КШ №Ц07РТ6520 (№637), складений майором ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції не звернув уваги на нестачу вказаних документів у матеріалах справи та не витребував їх у відповідачів.

У судове засідання призначене в апеляційному суді на 04.09.2019 року представники відповідачів не прибули.

Колегія суддів зазначає, що з метою об`єктивного, всебічного та повного розгляду справи ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2019 року було продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 днів та зобов`язано всіх представників сторін прибути у судове засідання призначене на 18.09.2019 року для надання пояснень по справі.

Проте, представники відповідачів у судове засідання призначене на 18.09.2019 року знову не прибули, про час розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

Зважаючи на вказані обставини суд позбавлений можливості встановити факт відсутності чи наявності вказаних документів та як наслідок встановлення правомірності висновків зазначених у Акті від 24.12.2018 року.

Крім того, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не враховано п.9.1.7 Положення в якому зазначено, що службове розслідування повинно бути закінчено в двотижневий строк.

В даному випадку, службове розслідування з метою з`ясування причин і умов втрати військового майна проведено більш ніж через два роки після начебто виявлення ОСОБА_2 нестачі ЗІП БМП-1КШ №Ц07РТ6520 (№637).

Також, слід звернути увагу на те, що п.9.1.9 Положення передбачено, що рішення щодо усунення зазначених у акті приймання та здавання справ і посади недоліків повинно бути прийнято вищим начальником не пізніше 10-денного строку. У тому випадку, коли за результатами нестачі проводиться службове розслідування, рішення про притягнення винуватого до відповідальності повинно бути прийнято не пізніше місячного строку з дня закінчення розслідування. Особа, яка здає справи і посаду, відбуває до нового місця служби після затвердження акта про приймання і здавання справ і посади вищим начальником, а в тому випадку, коли виявлена нестача - після прийняття щодо них відповідного рішення.

З аналізу вказаної норми законодавства вбачається, що наказ про відбуття особи до нового місця служби може бути виданий лише після затвердження акта про приймання і здавання справ і посади вищим начальником, або після прийняття відповідного рішення щодо виявленої нестачі майна.

При цьому, згідно п. 9.1.10 Положення безпосередні начальники несуть відповідальність за організацію і якісне проведення приймання та здавання справ і посади підпорядкованими їм посадовими особами.

В даному випадку Акті службового розслідування зазначено, що ОСОБА_2 справи та посаду командира взводу зв`язку 1 танкового батальйону не прийняв. Актів прийому-передачі взводу зв`язку 1 танкового батальйону складено не було.

Вказані обставини свідчать про те, що командиром 1 танкового батальйону підполковником ОСОБА_3 , який давав завдання заступнику начальника штабу 1 танкового батальйону ОСОБА_2 прийняти взвод зв`язку 1 танкового батальйону у старшого лейтенанта ОСОБА_1 не було дотримано організацію та якісне приймання та здавання справ і посади підпорядкованою йому посадовою особою, а тому саме на нього відповідно до п.9.1.10 Положення покладена вся відповідальність.

Крім того, колегією суддів встановлено, що 07.11.2016 року командиром військової частини-польова пошта НОМЕР_3 було видано наказ №271, згідно якого старшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника зв`язку командира взводу зв`язку танкового батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_3 з 07.11.2016 року виключено зі списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_3 .

У вказаному наказі також зазначено: вважати ОСОБА_1 таким, що справи та посаду здав і направити для подальшого проходження військової служби до Міжнародного центру миротворчості та безпеки Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного с.Старичі Львівської області.

Жодних застережень або претензій щодо виявленої нестачі військового майна у вказаному наказі не зазначено.

Колегія суддів вважає, що після видання наказу №271 від 07.11.2016 року, яким було визнано ОСОБА_1 таким, що здав справи та посаду та вибув до нового місця проходження військової служби, відповідальність за військове майно або нестачу останнього, яке було закріплено за позивачем несе особа, яка приймала у останнього справи та посаду, або безпосередньо командир військової частини.

Враховуючи викладені обставини у сукупності колегія суддів вважає, що проведення більш ніж через два роки після здачі позивачем справ та посади службового розслідування по факту нестачі майна та матеріально-технічних засобів під час прийому та передачі посади командира взводу зв`язку 1 танкового батальйону ОСОБА_1 та винесення за результатами такого розслідування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2018 року №1278 "Про результати службового розслідування по факту нестачі майна та матеріально-технічних засобів під час прийому та передачі посади командира взводу зв`язку 1 танкового батальйону Військової частини НОМЕР_1 " щодо притягнення позивача до матеріальної відповідальності у розмірі 12 558,80 грн. та як наслідок наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 06.02.2019 року №270 "Про відшкодування завданих державі збитків старшим лейтенантом ОСОБА_1 " є неправомірним, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати пункт 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2018 року №1278 "Про результати службового розслідування по факту нестачі майна та матеріально-технічних засобів під час прийому та передачі посади командира взводу зв`язку 1 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 " щодо притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності у розмірі 12 558,80 грн.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 06.02.2019 року №270 "Про відшкодування завданих державі збитків старшим лейтенантом ОСОБА_1 ".

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 повернути ОСОБА_1 кошти стягнуті з нього на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06.02.2019 року №270.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев