Справа № 580/2886/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 вересня 2019 року справа № 580/2886/19

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., перевіривши матеріали позову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування рішень,

УСТАНОВИЛА:

20.09.2019 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі позивач) до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (18000, м.Черкаси, бульв.Шевченка, буд.185; ) (далі відповідач) про скасування постанови від 05.08.2019 у виконавчому провадженні №59711344 про накладення штрафу в сумі 10200,00грн. та постанови від 05.08.2019 про стягнення виконавчого збору в сумі 16692,00 грн.

Згідно зі ст.ст.19, 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа підсудна Черкаському окружному адміністративному суду. Однак позовна заява підлягає залишенню без руху.

Всупереч вимог ч.3 ст.161 КАС України позивач не надав до позовної заяви документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Водночас у позовній заяві позивач просив звільнити його від сплати судового збору, обґрунтовуючи, що за подання скарги на дії або рішення державного виконавця судовий збір не сплачується (далі Клопотання).

Заявлені доводи Клопотання не є обґрунтованими з огляду на таке.

Органи Пенсійного фонду є державними органами, що реалізують державну політику з питань пенсійного забезпечення.

Позивач, як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України.

Частина 1 ст.287 КАС України передбачає право учасників виконавчого провадження звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси.

Отже, оскарження рішення державного виконавця до адміністративного суду здійснюється шляхом звернення саме позовною заявою, за подачу якої ч.3 ст.161 КАС України передбачено обов`язок сплати судового збору, а не шляхом заяви.

Право суду звільнити від сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони, передбачене ч.1 ст.133 КАС України.

Стаття 8 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір (далі Закон №3674-VI) передбачає право суду, враховуючи майновий стан сторони, за її клопотанням ухвалою звільнити від сплати судового збору за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Наявності викладених обставин для звільнення від сплати судового позивач не довів. Також не доведено віднесення позивача до категорії осіб, які звільнені від такої сплати в силу закону.

Обов`язок сплати судового збору передбачає гарантування принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду, а надання переваг у звільненні від його сплати окремим особам є порушенням такого принципу.

Тому Клопотання задоволенню не підлягає.

Абзацом 2 підп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону №3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону №3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року розміром 1921 грн.

З урахуванням ціни позову та кількості заявлених вимог ставкою судового збору за його подання є 3842,00грн. (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб*2 позовні вимоги). Отже, позивач має надати суду доказ сплати цієї суми судового збору за подання позову або обґрунтоване клопотання про відстрочення (розстрочення) такої сплати.

Також позивач, складаючи позовну заяву, не врахував вимоги пункту 4 ч.5 ст.160 КАС України, оскільки заявлений предмет спору не стосується зазначеного відповідача, а до вказаного відповідача позовна заява обґрунтувань і позовних вимог не містить.

З огляду на заявлений предмет спору позивач має врахувати, що згідно з ч.3 ст.287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Частиною 1 ст.5 Закону України від 02.06.2017 №1404-VIII Про виконавче провадження встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зі ст.6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п.3 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції.

Пунктом 2 ч.5 ст.160 КАС України визначений обов`язок позивача зазначити у позовній заяві повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Тому позивач має зазначити у позовній заяві відповідачем орган виконавчої служби або вказати предмет спору та його обґрунтування щодо вказаного первісно відповідачем суб`єкта владних повноважень та надати позовну заяву суду у кількості учасників спору. Це має значення для обрання судом вірного провадження, в якому має бути вирішений спір (загальне позовне, скорочене чи термінове).

Згідно з частинами 1-2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вищевказані недоліки позовної заяви перешкоджають відкриттю провадження у справі, що має наслідком на підставі ч.1 ст.169 КАС України залишення її без руху.

З метою забезпечення права позивача на судовий захист своїх прав та інтересів наявні підстави надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання ухвали.

Керуючись ст. ст.2, 5, 46, 160, 169, 171, 243, 248, 287 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити повністю у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про звільнення його від сплати судового збору.

2. Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування рішень залишити без руху.

3. Позивачу надати строк 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків позовної заяви.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

6. Копію ухвали направити позивачу.

Суддя А.М. Бабич