Справа № 240/10478/19
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

18 вересня 2019 року м. Житомир

справа № 240/10478/19

категорія 109040000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Горовенко А.В., перевіривши виконання вимог законодавства при поданні позовної заяви ОСОБА_1 до Державного реєстратора відділу речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеди Віталія Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора відділу речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеди Віталія Юрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.04.2018, індексний номер 40522972.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернувся позивач, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №826/23586/15.

Отже, позивач порушуючи у позовній заяві питання про скасування рішення Державного реєстратора відділу речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеди Віталія Юрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.04.2018, індексний номер 40522972, обґрунтовує свої вимоги тим, що оскаржуване рішення вчинене на момент дії арешту на об"єкт незавершеного будівництва загальною площею 142,9 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого вчинена оскаржувана реєстраційна дія, а також під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об"єкт незавершеного будівництва.

Окрім того, як свідчать копії документів додані позивачем до позовної заяви, зокрема, рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 08.01.2019 та постанови Житомирського апеляційного суду від 22.05.2019 у справі №278/138/18, рішення державного реєстратора за індексним номером 40522972 від 06.04.2018 про державну реєстрацію об"єкта незавершеного будівництва за ОСОБА_2 , було предметом розгляду у цивільній справі №278/138/18.

При цьому позовні вимоги не ґрунтуються на протиправності дій державного реєстратора, як суб`єкта, наділеного Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію обтяження прав, у зв`язку із невиконанням ним обов`язку щодо перевірки поданих для цього документів та наявності у особи, яка звернулась за державною реєстрацією, припинення повноважень на подання відповідної заяви тощо.

Отже, оскільки до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень, владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з "…" питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів "…". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

У п.24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза "судом встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Зважаючи на те, що в межах даного спору можуть бути вирішені питання пов`язані із правом власності на об"єкт незавершеного будівництва загальною площею 142,9 м2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому даний спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора відділу речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеди Віталія Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Позивачу слід мати на увазі, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

На виконання вимог ч.6 ст.170 КАС України суд роз`яснює ОСОБА_1 , що розгляд даної справи має здійснюватися відповідним судом загальної юрисдикції, визначеним за правилами підсудності, встановленими положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 4, 19, 170, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

ухвалив:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора відділу речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеди Віталія Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи за його позовом до Державного реєстратора відділу речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеди Віталія Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, віднесено до юрисдикції загальних судів, визначеної за правилами підсудності, встановленими положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко