Справа № 320/498/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/498/19 Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці ДФС на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці ДФС, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Айен Лоджистик" про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду із адміністративним позовом до Київської митниці ДФС (далі - відповідач) в якому просила :

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості від 08.01.2019 №125010/2019/000001/2;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Київської митниці ДФС у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.01.2019 №125010/2019/00004

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та неповне дослідження судом першої інстанції обставин справи, просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову. Також апелянт вказує на безпідставність твердження суду першої інстанції про те, що ринкова вартість у каталозі SCHWACKE визначена без урахування реального технічного стану автомобіля.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, компанією Somo Japan Co. LTD на ім`я ОСОБА_1 був виставлений рахунок на оплату (інвойс) від 22.09.2018 №LUS-010818/ROX на суму 5400,00 дол. США, у тому числі за товар автомобіль BMW 5 Series, номер кузова НОМЕР_1 - 4870,00 дол. США; платежі, що випливають з умов поставки CIF Poti, 530,00 дол. США .

На підставі інвойсу №LUS-010818/ROX при митному оформленні транспортного засобу митним брокером ТОВ «Айен Лоджистик» подано до митного оформлення електронну митну декларацію (ЕМД) №UA125010/2018/012649. Вартість товару складає 5875,00 дол. США.

Митна вартість товару за вказаною ЕМД складалась з вартості товару згідно з інвойсом 4870,00 дол. США. і вартості транспортування до кордону з Україною 1005,00 дол. США, у тому числі за маршрутом Кюсю (Японія) Поті (Грузія) 530,00 дол. США; Поті (Грузія) Чорноморськ (Україна) 475,00 дол. США.

Також на підтвердження заявленої митної вартості товару митному органу було подано акт проведення огляду транспортних засобів № UA125010/2018/35301; договір з митним брокером від 14.12.2018; платіжне доручення в іноземній валюті від 10.12.2018 на суму 5400,00 дол. США; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 ; заяву .

На прохання відповідачем надати додаткові документи для підтвердження заявленого рівня митної вартості, а саме: каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висноски про вартісні характеристики ідентичних та/або подібних товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, позивачем надано наданий звіт про незалежну оцінку нерозмитненого бувшого у використанні, пошкодженого транспортного засобу, що складений ТОВ «Агентство експертної оцінки», відповідно до якого ринкова вартість не розмитненого бувшого у використанні автомобіля BMW 523i, номер кузова НОМЕР_1 становить 5148,65 дол. США

За результатами розгляду поданих документів відповідачем 08.01.2019 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №125010/2019/000001/2 та скориговано митну вартість вищезазначеного товару шляхом її збільшення.

На підставі вказаного рішення про коригування митної вартості товарів №125010/2019/000001/2 відповідачем 09.01.2019 оформлено відповідну картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125010/2019/00004 з причин порушення вимог ст.52 та 53 Митного кодексу України.

Як стверджує відповідач митна вартість скоригована відповідно до інформації офіційного довідника ринку Європи каталогу SCHWACKE. Митну оцінку транспортного засобу марки BMW 523і, номер кузова НОМЕР_1 , з об`ємом двигуна 2490 см3, бувший у використанні здійснено із застосуванням резервного методу відповідно до інформаційного ресурсу SCHWACKE 23350,00 євро.

Позивач вважає, що відмова Київської митниці ДФС у митному оформленні товару, виходячи із митної вартості вказаної у митній декларації №UA125010/2018/012649, та подальше коригування його вартості є безпідставним та носять протиправний характер. У зв`язку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується і колегія суддів.

Частиною 1 статті 54 МК України регламентовано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У п.п. 3.16, 6.2 Загального додатку до Конвенції визначено, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до пп. 4.5.10 п. 4.5 розділу 4 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа затвердженого наказом Міністерством фінансів України № 631 перевірка правильності визначення митної вартості товарів належить до митних формальностей, що виконуються при митному оформленні митної декларації.

Як свідчать матеріали справи, позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України, а також на вимогу митного органу, на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого частиною 2 статті 53 МК України.

Крім того, правильність визначення позивачем митної вартості товару згідно №UA125010/2018/012649 підтверджується звітом про незалежну оцінку не розмитненого бувшого у використанні, пошкодженого транспортного засобу, що складений ТОВ «Агентство експертної оцінки», відповідно до якого вартість легкового марки BMW 523і, номер кузова НОМЕР_1 , з об`ємом двигуна 2490 см3, бувший у використанні, який ввозиться на митну територію України, станом на 08.01.2019 складає 5148,65 дол США що підтверджується звітом № 1504/1, наявним в матеріалах справи (арк.с.37).

Отже, заявлена позивачем вартість товару знаходиться в діапазоні ринкових цін і може складати ціну вказану останнім в декларації.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 25.01.2019 року у справі № 815/5398/17 та від 06.03.2019 року у справі № 809/278/17.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ненадання повного пакету документів може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 р. у справі № 809/1884/16, від 03.04.2018 р. у справі № 826/8797/16.

Разом з тим, відповідачем не доведено, що подані позивачем документи для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значенні складових вартості автомобіля, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за нього.

Доводи апелянта щодо ненадання позивачем товаросупровідних документів на підтвердження транспортних витрат колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи автомобіль легковий BMW 523i, номер кузова НОМЕР_1 поставлявся на умовах CIF «Kyushu to Poti/ Кюсю (Японія) Поті (Грузія).

Згідно інвойсу від 22.09.2018 №LUS-010818/ROX вартість поставки на умовах CIF «Kyushu to Poti» становить 530,00 дол. США.

Так як за умовами поставки CIF укладення договору на транспортування та страхування, а також усі витрати, що з ними пов`язані, є зобов`язаннями продавця, то такі витрати у зв`язку з виконанням договорів транспортування та страхування у випадку поставки товару включаються до ціни товару, у зв`язку з чим повторно до митної вартості не додаються.

Натомість, як встановлено судом першої інстанції та досліджено колегією суддів імпортований товар рухався за маршрутом Кюсю (Японія) Поті (Грузія) Чорноморськ (Україна). При цьому вартість транспортування за маршрутом Поті (Грузія) Чорноморськ (Україна) не була охоплена умовами поставки за інвойсом від 22.09.2018 №LUS-010818/ROX, виданим компанією Somo Japan Co. LTD, та було організоване позивачем самостійно.

На підтвердження вартості транспортування за маршрутом Поті (Грузія) Чорноморськ (Україна) позивачем було власноручно складено на ім`я начальника Київської митниці ДФС заяву, підписом у якій ОСОБА_1 засвідчила, що вартість доставки транспортного засобу з Грузії до кордону України склала 475,00 дол. США.

Дослідивши зазначений документ колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що така заява документально підтверджених відомостей про вартість транспортування за маршрутом Поті (Грузія) Чорноморськ (Україна) не містить, а тому не може бути підтвердженням такої складової митної вартості як транспортні витрати за маршрутом Поті (Грузія) Чорноморськ (Україна).

Відтак коригування відповідачем митної вартості заявленого товару з урахуванням вищевказаної складової є безпідставним.

Згідно з пунктом 5 «Джерела довідкової інформації, які можуть бути використані під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків» Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 року № 689, на який посилається представник відповідача, визначено, що під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у спірних відносинах інформація із програмного продукту SchwackeNet є висновком про якісні та вартісні характеристики товару, проте відповідач жодним чином не аргументував наявність у SchwackeNet відповідної ліцензії на право здійснення будь-якої оціночної діяльності із визначення вартості транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, оцінка SchwackeNet була здійснена без безпосереднього технічного огляду (експертизи) щодо реального стану автомобіля, який згідно додаткового аркушу до акту митного огляду від 19.12.2018 містить наявні пошкодження внаслідок експлуатації, зокрема: присутні пошкодження ЛФН. Авто після ДТП. Пошкоджено передній бампер, капот, ліве переднє крило, решітка радіатора, відсутня ліва передня фара (а.с. 116).

Колегія суддів звертає увагу, що жодних відомостей відповідачем про врахування вищевказаних пошкоджень під час коригування митної вартості автомобіля суду надано не було.

З огляду на вищевикладене колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо помилкового висновку суду першої інстанції про визначення ринкової вартості без урахування реального технічного стану автомобіля.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та досліджені письмові докази, що долучено до справи, колегія суддів приходить до висновку про безпідставне застосування відповідачем резервного методу визначення митної вартості товарів та висновку про заниження митної вартості товару.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 08.01.2019 №125010/2019/000001/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.01.2019 №125010/2019/00004 є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Крім того, судова колегія зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 18.09.2019 року.