Справа № 580/2287/19
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2019 року справа № 580/2287/19
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гараня С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі-позивач) з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі-відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасника бойових дій від 30 листопада 2018 року (протокол №12), яким відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасника бойових дій повторно розглянути матеріали позивача про надання статусу учасника бойових дій.

В обґрунтування позову зазначено, що у жовтні 2018 року позивач звернувся до військового комісаріату із заявою про визнання за ним статусу учасника бойових дій. Однак, рішенням відповідача від 30.11.2018, що оформлено протоколом № 12, відмовлено позивачу у наданні статусу учасника бойових дій, у зв`язку з тим, що докази участі позивача у бойових діях відсутні. Позивач вважає, що з урахуванням поданих ним документів є всі підстави для надання йому статусу учасника бойових дій, а тому відмову вважає протиправною.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін у справі.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Просив суд в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає рішення про відмову у наданні статусу учасника бойових дій правомірним.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Із матеріалів справи судом встановлено, що 29.10.2018 позивач звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням розглянути питання про встановлення йому статусу учасника бойових дій та надав перелік документів.

На засіданні комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій (далі - Комісія), яке відбулося 30.11.2018 були розглянуті документи ОСОБА_1 та прийнято рішення (протокол № 12 від 30.11.2018) про відмову ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій.

Підставою відмови стало те, що докази участі позивача у бойових діях відсутні.

Судом встановлено, що відповідно до записів у військовому квитку серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 проходив військову службу у період з 30.04.1979 по 05.06.1981 у військовій частині НОМЕР_2 , яка дислокувалася м. Хорог Таджикської PCP.

В архівній довідці Центрального прикордонного архіву ФСБ РФ від 06.09.2018 № 21/59/Б-3660 зазначено, що в документальних матеріалах військової частини НОМЕР_2 за період з січня 1980 року по березень 1980 року відомостей про періоди перебування ОСОБА_1 на території Демократичної Республіки Афганістан немає. Станом на 01.09.1980 ОСОБА_1 значиться в списках військової частини НОМЕР_2 , при цьому не відображено загальний період служби в даній військовій частині.

Позивачем на розгляд Комісії було надано нотаріально оформлену заяву (свідчення) гр. ОСОБА_2 який підтверджує, що в період з 10.01.1980 по 05.03.1981 разом з гр. ОСОБА_1 приймав участь в бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан.

Під час розгляду документів свідка гр. ОСОБА_3 . Комісією встановлено, що згідно архівної довідки ЦПА ФСБ РФ від 10.08.2011 № 21/59/Г-8040 свідок гр. ОСОБА_2 приймав участь в бойових діях на території Афганістану з 06.06.1980 в той же час відомості в документальних матеріалах військової частини НОМЕР_2 архіву про повернення його з території Республіки Афганістан такої інформації не містять.

Оскільки, гр. ОСОБА_2 згідно архівної довідки приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан з 06.06.1980, а надав свідчення, що приймав участь у бойових діях в період з 10.01.1980 по 05.03.1981, то його свідчення Комісією були прийняті до уваги як недостовірні, тому гр. ОСОБА_3 не може свідчить, про те що позивач разом з ним приймав участь в бойових діях з 10.01.1980 по 05.03.1981.

Крім того, на розгляд Комісії позивачем було надано нотаріально оформлену заяву (свідчення) гр. ОСОБА_4 який підтверджує, що в період з 10.01.1980 по 05.03.1981 разом з гр. ОСОБА_1 приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан.

Під час розгляду документів свідка гр. ОСОБА_4 судом встановлено, що згідно архівної довідки Центрального архіву прикордонних військ від 07.07.1999 свідок гр. ОСОБА_1 приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан з 10.01.1980 по 05.03.1981.

На підставі наданих документальних матеріалів Комісія Черкаського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій, на своєму засіданні, прийняла рішення про відмову громадянину ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій, про що було складено відповідний протокол від 30.11.2018 за № 12.

Черкаським обласним військовим комісаріатом листом від 27.12.2018 № 6/8/3/2130 заявника повідомлено про результати розгляду комісією наданих матеріалів.

Не погодившись із рішенням Комісії Черкаського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій ОСОБА_1 звернувся до Міністерства оборони України, та отримав відповідь від 22.03.2019 за № 116/9/2/1626, що рішення Комісії Черкаського обласного військового комісаріату прийнято відповідно до вимог пункту 17 Положення, відкритим голосуванням, більшістю голосів її членів присутніх на засіданні.

Вважаючи такі дії Комісії протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII).

Відповідно до статті 5 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 статті 6 цього Закону учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, поліцейські, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії.

Наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015 № 200 (Зареєстровано у Міністерстві юстиції України 14 травня 2015 р. за № 531/26976) в редакції на час виникнення спірних правовідносин затверджено Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та Інструкції про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків Ветеран війни - учасник бойових дій.

Комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - Комісія) створюються в Міністерстві оборони України, військовій частині НОМЕР_3 , військовому комісаріаті Автономної Республіки Крим, обласних та Київському міському військових комісаріатах.

Також Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, створюються в Генеральному штабі Збройних Сил України, Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту та командуваннях видів Збройних Сил України.

До складу Комісії Міністерства оборони України входять: голова Комісії - державний секретар Міністерства оборони України; заступник голови Комісії - керівник кадрового структурного підрозділу; члени Комісії - керівники структурних підрозділів юридичного, фінансового, гуманітарного забезпечення, з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України, представники Генерального штабу Збройних Сил України та громадськості (за згодою); секретар Комісії - представник кадрового структурного підрозділу Міністерства оборони України.

До складу Комісії можуть включатися керівники інших структурних підрозділів Міністерства оборони України за клопотанням голови Комісії.

Склад Комісії затверджується наказом Міністерства оборони України.

Як вказано у пункті 10 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій» затверджене наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015 № 200, на Комісії військового комісаріату Автономної Республіки Крим, обласних та Київського міського військових комісаріатів покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених зі Збройних Сил та Державної спеціальної служби транспорту (які набули право на отримання статусу під час проходження військової служби у Збройних Силах та Державній спеціальній службі транспорту), колишніх партизанів та підпільників,- за місцем їх реєстрації (перебування на військовому обліку).

Згідно з пунктом 11 Положення, комісія зобов`язана:

- приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

- реєструвати заяви в спеціальній книзі обліку;

- інформувати заявника про прийняття заяви до розгляду і дату засідання Комісії;

- розглядати внесені на розгляд заяви та інші документи в місячний строк з дня їх отримання;

- робити запити до відповідних архівних установ (за потреби), про що повідомляти заявника;

- заслуховувати пояснення осіб, які подали заяви, свідків, представників організацій, установ та громадських організацій ветеранів, досліджувати інші докази особистої участі заявника в бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (сил) або розмінуванні (траленні бойових мін);

- доводити рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві, до відома громадянина в письмовій формі, а також роз`яснювати порядок його оскарження;

- розглядати документи стосовно надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, а в разі відсутності підстав, які підтверджуються документами, повертати їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів чи особисто заявнику з метою подальшого доопрацювання;

Комісії у відповідності до п. 12 Положення приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі таких документів: заяв громадян або клопотань командирів (начальників); довідок відповідного періоду, підписаних і завірених печаткою; партизанського квитка; посвідчення учасника підпілля; посвідчення до знака За розмінування; грамот, фотографій (оригіналів); газетних матеріалів того періоду, який потребує підтвердження; історичних довідок, документів та інших архівних матеріалів; документів потрібного періоду, де зазначені прізвище, ім`я та по батькові заявника; документів, які підтверджують службу чи роботу заявника у відповідний період; інших документів, на підставі яких можливо зробити достовірний висновок про участь у бойових діях або розмінуванні (траленні бойових мін).

Відповідно до п. 13 Положення, за відсутності в заявника через незалежні від нього причини необхідних документів, які підтверджують його право на отримання статусу учасника бойових дій, дозволяється брати до уваги показання свідків (не менше двох), які в період, що потребує підтвердження, проходили військову службу чи працювали разом із заявником в одній військовій частині (установі, закладі) та визнані учасниками бойових дій, особами з інвалідністю внаслідок війни за цей період.

Як встановлено судом під час розгляду справи, підставою для відмови у наданні позивачу статусу учасника бойових дій стало те, що в документальних матеріалах військової частини НОМЕР_2 за період з січня 1980 року по березень 1980 року немає відомостей про перебування ОСОБА_1 на території Республіки Афганістан, що підтверджується архівною довідкою Центрального прикордонного архіву ФСБ РФ від 06.09.2018 № 21/59/Б-3660.

Стосовно документів свідка гр. ОСОБА_3 , які були надані Комісії для підтвердження перебування позивача у період з січня 1980 року по березень 1980 року на території Республіки Афганістан, судом встановлено, що згідно архівної довідки ЦПА ФСБ РФ від 10.08.2011 № 21/59/Г-8040 свідок гр. ОСОБА_2 приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан з 06.06.1980, в той же час відомості в документальних матеріалах військової частини НОМЕР_2 архіву про повернення його з території Республіки Афганістан не відображені.

Тому, оскільки, гр. ОСОБА_2 згідно архівної довідки приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан з 06.06.1980, а надав свідчення, що приймав участь у бойових діях в період з 10.01.1980 по 05.03.1981, то його свідчення Комісією були прийняті до уваги як недостовірні, тому гр. ОСОБА_3 , як один із двох свідків не може підтверджувати, те що позивач разом з ним приймав участь в бойових діях з 10.01.1980 по 05.03.1981.

Під час розгляду документів свідка гр. ОСОБА_4 , які були надані Комісії для підтвердження перебування позивача у період з січня 1980 року по березень 1980 року на території Республіки Афганістан, судом встановлено, що згідно архівної довідки Центрального архіву прикордонних військ від 07.07.1999 свідок гр. ОСОБА_1 приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан з 10.01.1980 по 05.03.1981, проте, відповідно до п. 13 Положення, за відсутності в заявника через незалежні від нього причини необхідних документів, які підтверджують його право на отримання статусу учасника бойових дій, до уваги беруться показання не менше двох свідків.

Стосовно доводів позивача, що наразі він має ще двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які письмово підтверджують його участь у бойових діях у зазначений період, суд зазначає, що нотаріально посвідчена заява (свідчення) гр. ОСОБА_5 про прийняття позивачем участі у бойових діях на території Республіки Афганістан у період з січня 1980 по березень 1980 року засвідчена 15.02.2019, а ОСОБА_6 засвідчена 04.05.2019 та не надавалися Комісії на підтвердження вказаних обставин, натомість оскаржуване рішення комісії Черкаського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасника бойових дій прийнято 30.11.2018.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення комісії про відмову в наданні позивачу статусу учасника бойових дій, а тому у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.М. Гарань