Справа № 639/3298/19
Суддя: Єрмоленко В. Б.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019

м.Харків

Справа № 639/3298/19

провадження 2-а/639/158/19

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря - Міжиріцької А.В.

Учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Ягупець Олександра Анатолійовича, 3 особа-Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського роти № 4 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Ягупець О.А., 3 особа-ДПП НПУ про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що 12.05.2019 р. близько 15-13 години, рухаючись по вул.Криворізька, 53 А у м.Словянськ Донецької область, його автомобіль ЗАЗ Деу, державний номер НОМЕР_1 , зупинено поліцейським за порушення нібито ним п.12.4 ПДР, а саме: перевищення встановленого обмеження швидкості руху більш ніж як на 20 км/год. в населеному пункті. Швидкість вимірювалась приладом LTI 20/20 TruCAM з функцією фото та відео фіксації, але не в автоматичному, а у ручному режимі.

На заперечення ОСОБА_1 про те, що він не перевищував швидкість в населеному пункті, не порушував правил дорожнього руху, однак незважаючи на доводи позивача, інспектор, не роз`яснюючи прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП.

Позивач не погоджується з постановою, вважає, що вона не відповідає дійсності, стверджуючи, що правил дорожнього руху не порушував, у зв`язку з чим вважає, що постанова складена незаконно, всупереч нормам права. Позивач зазначає, що він рухався з допустимою швидкістю до 50 км/год в потоці інших транспортних засобів, які рухалися у попутному та зустрічному напрямках. В зв`язку з чим у нього є сумніви у дійсності показників даного приладу вимірювання швидкості. Також інспектор поліції не надав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтво про повірку законодавчо-регульованого засобу вимірювальної техніки. Крім того, вимірювання швидкості руху автомобіля проводилося за допомогою лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів Тru САМ LTI20/20. Тобто, тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний Тru САМ LTI20/20», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ НОМЕР_2 , є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UА-МІ/1-2903-2012 від 29.08.2012 року є не чинним з 02.11.2015 року. дозволяє провести його ідентифікацію та встановити, який саме прилад був застосований.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 27.05.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у данній адміністративній справі.

18 червня 2019 року відповідачем надано відзив на позов, в якому зазначено про необґрунтованість позову ОСОБА_1 , оскільки, розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП таіншими нормативно-правовими актами. У зв`язку з викладеним, відповідач просить суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог позивача. Крім того до відзиву відповідачем долучено оптичний диск з відеозаписами, що містить файли з нагрудного відеореєстратора, фото та відео з приладу Тru САМ та технічну документацію стосовно зазначеного приладу.

Ухвалою суду від 31 липня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої осби, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, надані у справі докази, суд прийшов до наступного висновку.

Так, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення Серія НК № 515561 від 12.05.2019 року, ОСОБА_1 , 12.05.2019 р. близько 15-13 години, рухаючись на автомобілі ЗАЗ Деу, державний номер НОМЕР_1 , по вул.Криворізька, 53 А у м.Словянськ Донецької область, перевищив встановлені обмеження швидкості руху більш ніж як на 20 км/год. в населеному пункті, чим порушив п.12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом LTI 20/20 TruCAM, NTS 000747.

Судом досліджений відеозапис з приладу TruCam LTI 20/20, розміщений на оптичному диску DVD-R (а.с.30), з якого вбачається, що автомобіль марки ЗАЗ Деу, державний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 88 км/год.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідачем надано копію свідоцтва про повірку приладу TruCam LTI 20/20 (серійний номер NTS 000747) за № 22-01/12175 від 30.10.2019 року, копію сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-МІ/1-2903-2012, копію експертного висновку № 04/02/03-3008 від 27.09.2018 року, які підтвердили що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 (серійний номер NTS 000747) є придатним до використання (а.с.22-29).

Отже, доводи позивача, що лазерним вимірювачем швидкості не вірно було зафіксовано швидкість спростовані належними доказами, наданими відповідачем, та ґрунтуються лише на припущеннях позивача.

Правила дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти або 50 штрафних балів. неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновками експертів та показань свідків. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 цього Кодексу покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Положеннями ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.252 КУпАП при оцінці доказів посадова особа керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.5 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, віднесені цим Кодексом до їх відання (ч. 2 ст. 214 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Разом з тим, відповідно до положень інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

У поданій до суду позовній заяві позивач ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивачем також заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Пунктами 1.1, 1.9 ПДР України передбачено, що дані Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

В оскаржуваній постанові встановлено, що позивач перевищив передбачену швидкість руху в населених пунктах на 38 км/год, що не спростовано позивачем під час розгляду даної справи будь-якими доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Суд приходить до висновку про те, що позивач винен у вчиненні правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, що підтверджено належними доказами, зібраними під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв в межах своїх повноважень, але суд вбачає в діях інспектора порушення закону, на які посилається позивач в позові, а саме: порушення поліцейським роти № 4 БПП в м.Краматорські та Слав`янськ УПП в Донецькій області Ягупець О .А . правил складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що повинно тягнути скасування оскаржуваної постанови.

Так, всупереч ст.268 КУпАП, інспектор при складанні оскаржуваної постанови не роз`яснив вчасно про права особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, тим самим не надав можливості позивачу ОСОБА_1 скористатися своїми правами.

З наданого відповідачем запису з нагрудного відео реєстратора поліцейського вбачається, що тільки після складання постанови про накладення адміністративного стягнення, позивачу були роз`яснені права. При цьому, на запитання ОСОБА_1 про можливість присутності адвоката, якому він зателефонував з метою його виїзду на місце зупинки, поліцейський повідомив, що постанову вже складено. Права роз`яснені позивачу після завершення цієї процедури, що є грубим порушенням передбачених норм ст.268 КУпАП та прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо користування правовою допомогою.

Статтею 285 КУпАП передбачено, що постанова оголошується після закінчення розгляду справи.

Таким чином, відповідач, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, діяв з порушенням приписів Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення та позбавив позивача права на юридичну допомогу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, суд дійшов висновку, що постанова серії НК № 515561 від 12.05.2019, прийнята поліцейським роти № 4 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області капралом поліції Ягупець О.А.про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 139, 243, 245, 250, 257, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії поліцейського роти № 4 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області капрала поліції Ягупець Олександра Анатолійовичащодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 515561 від 12.05.2019, прийняту поліцейським роти № 4 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області капралом поліції Ягупець Олександром Анатолійовичемпро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач- ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , прож. АДРЕСА_2 ).

Відповідач- поліцейський роти № 4 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Ягупець Олександр Анатолійович ( м.Краматорськ, вул. Магістральна, 20).

3 особа- Департамент патрульної поліції Національної поліції України ( , м.Київ, вул.. Федора Ернста, 3).

Повний текст рішення складено 17.09.2019

СУДДЯ