Справа № 420/6560/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/6560/18
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Єщенка О.В.,Коваля М.П.

розглянув у порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання виконати певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та, посилаючись на невірне застосування відповідачем положень ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» та п. 10, 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 № 889-VIII при розгляді її заяви та прийнятті рішення про відмову у її переведенні з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 № 889, просила суд: визнати протиправним та скасування рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №125 від 23 жовтня 2018 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889; зобов`язати Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889 з 16 жовтня 2018, та здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 із заробітної плати 8811 грн. 60 коп. на підставі довідок Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №9413/06 від 14 вересня 2018 та №9415/06 від 14 вересня 2018.

За наслідком розгляду адміністративного позову Одеським окружним адміністративним судом 11 березня 2019 ухвалено рішення про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Приймаючи означене рішення суд попередньої інстанції виходив з того, що на час набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 № 889 загальний стаж роботи позивача на посадах, віднесених до посад державної служби, становив понад 12 років, та страховий стаж - понад 36 років. В пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України № 622 зазначено, що згідно з пунктами 10 і 17 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 № 889 на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 № 889: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Виходячи з цього Одеський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що дія вищезазначених норм права розповсюджується на дві категорії громадян: осіб, які на дату набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 № 889 вже не працювали на посадах державних службовців, але мали не менш як 20 років на таких посадах; діючих державних службовців, які на дату набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 № 889 мали не менш як 10 років стажу державних службовців. Так як на час набрання чинності Закону №889 (01.05.2016 року), позивач займала посаду заступника начальника відділу платежів до пенсійної системи (VI та V категорія посад державних службовців) Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі і мала більше 12 років стажу державного службовця. У відповідності до пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України № 622, пунктів 10 та розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 № 889 на час подання заяви від 16 жовтня 2018 позивач мала право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу».

Розглянувши питання про зобов`язання відповідача здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 із заробітної плати 8811 грн. 60 коп. на підставі довідок Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №9413/06 від 14 вересня 2018 та №9415/06 від 14 вересня 2018, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача.

При цьому суд попередньої інстанції вказав на те, що відповідно до довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14 вересня 2018 за № 9413/06, видану Суворовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі та від 14 вересня 2018 за № 9415/06, посадовий оклад позивача складав 3900 грн., надбавка за 6 ранг 500 грн., надбавка за вислугу років (39 %) за стаж державної служби більше 13 років 1521 грн., середні розміри інших складових отриманої позивачем за період з травня 2016 року по квітень 2017 року: надбавка за інтенсивність (отримана у 2017 році) 141 грн. 84 коп. / 4 = 35 грн. 46 коп., індексація (отримана у 2016 році) 64 грн. /8 = 8 грн. 00 коп., премія (отримана у 2016 році) 5511 грн. 85 коп. / 8 = 688 грн. 98 коп., матеріальна допомога (отримана у 2017 році) 5815 грн. 95 коп. / 4 = 1453 грн. 99 коп., компенсація за дні невикористаної відпустки 8450грн. 06 коп. / 12 = 704 грн. 17 коп. (всього 8811 грн. 60 коп.). З урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 622, розмір пенсії позивача повинен складати 8811 грн. 60 коп. х 60 % = 5286 грн. 96 коп.

В апеляційній скарзі Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати, повністю відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказав на те. що Одеський окружний адміністративний суд не з`ясував всіх обставин справи і не дослідив в повному обсязі наявні в матеріалах справи документи, виніс рішення на підставі норм чинного законодавства, які не регулюють виниклі спірні правовідносини. Так з 01 травня 2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889. У зв`язку з цим Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, втратив чинність. Зазначена норма (ст. 37) застосовується до осіб, вказаних в пунктах 10, 12 2Прикінцевих положень» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015. Згідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, переведення Позивача на пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889 не передбачено.

Що стосується вимог зобов`язання відповідача здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 із заробітної плати 8811 грн. 60 коп. на підставі довідок Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №9413/06 від 14 вересня 2018 та №9415/06 від 14 вересня 2018, відповідач зазначив про неправильне застосування судом норм матеріального права та як наслідок не обґрунтований розрахунок розміру заробітної плати позивача на підставі якого здійснюється розрахунок розміру пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на з`ясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 46 Основного Закону).

Згідно зі ст. 46 Конституції України право на пенсійне забезпечення гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках. Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо).

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889.

Відповідно до п. 2 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного вище Закону з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889 передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, за приписами ч. 9 ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби...

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (ч. 10 ст. 37 Закону № 3723-XII).

Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі (ч. 12 ст. 37 Закону № 3723-XII).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у листопаді 2015 було встановлено 3 групу інвалідності по загальному захворюванню, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ № 785832. З 14 листопада 2016 року позивачу встановлено II групу інвалідності по загальному захворюванню. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ № 037938 з 07 листопада 2018 ОСОБА_1 з 07 листопада 2018 продовжено II групу інвалідності по загальному захворюванню.

Як убачається з трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала на посадах, віднесених до посад державної служби в періоди з 05 липня 2005 по 16 жовтня 2005 на посаді спеціаліста І категорії відділення по обліку надходження платежів відділу надходження доходів (VII категорія посад державних службовців, п`ятнадцятий ранг державного службовця), з 17 жовтня 2005 по 02 січня 2006 на посаді спеціаліста І категорії відділу надходження доходів (VII категорія посад державних службовців), з 03 січня 2006 по 02 травня 2007 на посаді провідного спеціаліста відділу надходження доходів та економічного аналізу (VII категорія посад державних службовців), з 03 травня 2007 по 21 травня 2009 на посаді провідного спеціаліста відділу надходження платежів, з 22 травня 2009 по 20 лютого 2014 на посаді головного спеціаліста відділу обліку надходжень платежів (VII категорія посад державних службовців), з 21 лютого 2014 по 07 вересня 2015 на посаді головного спеціаліста відділу надходження, прогнозування платежів та обліку застрахованих осіб (VII категорія посад державних службовців), з 08 вересня 2015 по 02 квітня 2017 на посаді заступника начальника відділу платежів до пенсійної системи (VI та V категорія посад державних службовців) та з 03 квітня 2017 по 30 травня 2017 на посаді завідувача сектору забезпечення поповнення бюджету фінансово-економічного відділу (категорія Б) управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси (з подальшим перейменуванням в Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі).

Згідно запису в трудовій книжці позивача за № 23 їй було присвоєно п`ятнадцятий ранг державного службовця. На дату набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 № 889 загальний стаж роботи позивача на посадах, віднесених до посад державної служби, становив понад 12 років, та страховий стаж - понад 36 років. На дату звільнення (30.05.2017 року) позивач мала шостий ранг державного службовця, що підтверджується записом в її трудовій книжці за №38 від 01 травня 2016.

16 жовтня 2018 ОСОБА_1 звернулася до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про переведення її з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889. Рішенням Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №125 від 23 жовтня 2018 відмовлено ОСОБА_1 у переведенні її з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» з тих підстав, що з 01 травня 2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889, у зв`язку з цим Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 № 3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» № 889, тому призначення пенсії по інвалідності.

Порядок призначення пенсій державним службовцям затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 № 622.

В пункті 2 наведеної вище постанови зазначено, що згідно з пунктами 10 і 17 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889 на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 № 3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Виходячи з цього суд апеляційної інстанції погоджується і визнає правильним висновок суду першої інстанції стосовно твердження про розповсюдження дії вищезазначених норм права на дві категорії громадян: осіб, які на дату набрання чинності Закону України «Про державну службу» № 889 вже не працювали на посадах державних службовців, але мали не менш як 20 років на таких посадах; діючих державних службовців, які на дату набрання чинності Закону України «Про державну службу» № 889 мали не менш як 10 років стажу державних службовців.

Судом установлено, що загальний страховий стаж позивача становить понад 36 років на державній службі становить понад 12 років, вона є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою ОМСЕК серія 12 ААВ № 037938, виданої 07 листопада 2018.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачка має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі ст. 37 Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 № 3723-ХІІ, а тому, відповідно наявні правові підстави для переведення позивачки з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 № 3723-ХІІ.

Разом з тим суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновками Одеського окружного адміністративного суду стосовно здійснення розрахунку пенсії ОСОБА_1 із заробітної плати 8811 грн. 60 коп.

В матеріалах справи наявні: довідка Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 14 вересня 2018 №9413/06; довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14 вересня 2018 №9415/06 (а.с. 31, 32).

На підставі вищезазначених довідок, пенсійним органом проведено розрахунок заробітної плати, що становить 6559 грн. 02 коп., а саме:

оклад - 3900 грн.

надбавка за ранг - 500 грн.

надбавка за вислугу років - 1521 грн.

надбавка за інтенсивність 141 грн. 84коп.:12міс.=11 грн. 82 коп.

премія 5511 грн. 85коп.: 12міс.= 459 грн. 32 коп..

індексація 64 грн.: 12міс.=5 грн. 33 коп..

матеріальна допомога - (5815 грн. 95 коп.:12*4): 12 міс.=161 грн. 55 коп.

оклад -3900+500+1521+11,82+459,32+5,33+161,55=6559 грн. 02 коп..

Суд апеляційної інстанції погоджується і визнає правильним наданий відповідачем розрахунок виходячи з наступного.

Підпунктом 4 пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 № 622 визначено, що у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього ОСОБА_2 , станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць.

Отже, надбавка за інтенсивність, премія та індексація розраховується за два роки - 2016 рік - 8 місяців, 2017 рік - 4 місяці, всього - 12 місяців.

Підпунктом 5 п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 № 622 визначено, що матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань» від 08 серпня 2015 № 500 визначено, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань може надаватися один раз на рік, тобто раз на 12 місяців.

Статтею 57 Закону України «Про державну службу» № 889 встановлено, що державним службовцям надається щорічна оплачувана основна відпустка з виплатою допомоги на оздоровлення.

Отже, з урахуванням наведеного матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення це виплати, які надаються та виплачуються працівнику раз на рік (раз на 12 місяців).

Для призначення пенсії матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення, хоча і нараховуються за період, що перевищує календарний місяць (12 місяців), однак, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді, який складає 4 календарних місяців у 2017 році, 8 місяців у 2016 році, а для обрахунку місячного розміру заробітної плати позивача потрібно визначити спочатку розмір виплат матеріальної допомоги за місяць, для чого її загальний розмір слід ділити на період, за який вона виплачена, тобто, за 12 місяців. Таким чином, щоб визначити розмір виплат за розрахунковий період, загальна сума виплат має бути поділена на 12 та помножена на кількість місяців у розрахунковому періоді, тобто 8 у 2016 році і 4 у 2017 році. Для того щоб визначити середньомісячну суму виплат за весь період з 1 травня 2016 року по 30 квітня 2017 треба просумувати виплати за розрахункові періоди та поділити на загальну кількість відпрацьованих місяців, тобто 12.

Стаття 33 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 № 3723-ХІІ не містить положень про включення до заробітної плати державного службовця такої виплати, як компенсація за невикористані дні відпустки при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені статтею 24 Закону України Законом України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 № 504/96-ВР, які пов`язані зі звільненням особи зі служби.

Отже, грошова компенсація за невикористані дні відпустки є одноразовою виплатою, яка, хоча і включається до фонду заробітної плати (додаткового), проте є виплатою за невідпрацьований час (п.2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати), тобто має іншу правову природу - відноситься до разових платежів; не пов`язана з виконанням позивачем своїх службових обов`язків і має компенсаційний характер, пов`язаний, як правило, із фактом звільнення працівника.

Таким чином, згідно до Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ, грошова компенсація за невикористану відпустку при звільненні не входить до системи оплати праці державних службовців з якої обраховується пенсія, а має інше правове значення.

Зважаючи на вище викладене, суд апеляційної інстанції визнає наданий позивачем та покладений судом першої інстанції в основу судового рішення розрахунок невірним та погоджується з розрахунком викладеним Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції відхиляє твердження ОСОБА_1 , викладене в запереченнях на апеляційну скаргу, стосовно відсутності під час розгляду справи судом першої інстанції заперечень щодо наданого позивачем розрахунку пенсії із заробітної плати 8811 грн. 60 коп. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ніколи не визнавав позову як у повному обсязі так і частково.

Суд першої інстанції не дав належної правової оцінки викладеним вище законодавчим актам, не застосував норми Закону, що врегульовують правовідносини, які виникли між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень на час заявленого позову.

Згідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України: «Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є не правильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права».

Ураховуючи те, що при прийнятті рішення від 11 березня 2019 не застосовано закони та наведені вище підзаконні нормативно-правові акти, які підлягали застосуванню, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати це рішення в частині зобов`язання Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 із заробітної плати 8811 грн. 60 коп. та ухвалити в цій частині нову постанову суду про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду в частині визнання протиправним, скасування рішення відповідача №125 від 23 жовтня 2018 та зобов`язання перевести позивача з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року з 16 жовтня 2018 є законним та обґрунтованим.

Керуючись: ст. ст. 293, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 в частині: визнання протиправним та скасування рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №125 від 23 жовтня 2018 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889; зобов`язання Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889 з 16 жовтня 2018 залишити без змін..

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 в частині задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 про зобов`язання Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 із заробітної плати 8811 грн. 60 коп. на підставі довідок Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №9413/06 від 14 вересня 2018 та №9415/06 від 14 вересня 2018 скасувати та прийняти нове рішення суду.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про зобов`язання Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 із заробітної плати 8811 грн. 60 коп. на підставі довідок Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №9413/06 від 14 вересня 2018 та №9415/06 від 14 вересня 2018 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: