Справа № 824/803/19-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

18 вересня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/803/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дембіцького П.Д.,

за участю:

секретаря судового засідання: Остафійчук О.В.,

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Ахтемійчук О.В.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Кіцманського виробничого управління житлово-комунального господарства до Державної фіскальної службу України, про визнання бездіяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом Кіцманського виробничого управління житлово-комунального господарства до Державної фіскальної службу України, про визнання бездіяльності протиправною.

18.09.2019 року в судовому засіданні представник відповідача подав клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову Кіцманського виробничого управління житлово-комунального господарства до Державної фіскальної службу України, про визнання бездіяльності протиправною, у зв`язку із тим, що позивачем пропущений строк на звернення до суду.

В обґрунтування свого клопотання представник відповідача зазначив, що 1095-денний строк для оскарження до суду податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, не застосовується до позовів про визнання протиправними дій чи бездіяльності. Тому в даному випадку слід керуватися загальною позовною давністю для звернення особи до суду, визначеною статтею 122 КАС України.

Представник позивача заперечував, просив в задоволенні клопотання відмовити.

Розглянувши заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Кіцманське виробниче управління житлово-комунального господарства згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване, як юридична особа, . (а. с. 66).

20.11.2015 року укладений Договір про організацію взаєморозрахунків № 24-375/8 (далі - Договір №24-375/8 ) між Головним управлінням державної казначейської служби України у Чернівецькій області (далі - Сторона перша) та Департаментом фінансів обласної державної адміністрації (далі - Сторона друга), Управлінням Державної казначейської служби України у Кіцманському районі(далі - Сторона третя), Фінансовим управлінням Кіцманської районної державної адміністрації (далі Сторона четверта), Кіцманським ВУЖКГ (далі- Сторона остання).

Відповідно до п. 7 Договору № 24-375/8 сторона четверта перераховує на рахунок сторони останньої кошти у сумі 133777 грн. 95 коп., для погашення заборгованості минулих років із різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню.

Згідно п. 8 Договору №24-375/8 сторона остання перераховує до загального фонду кошти для сплати погашення податкового боргу податку на додану вартість, в тому числі рекструктуризованого або розстроченого (відстроченого) (код 14010100 згідно довідки про податкову заборгованість від 16.11.2015 р. № 5) у сумі 133777 грн. 95 коп. (а. с. 13-14).

17.12.2015 року Кіцманське ВУЖКГ отримало субвенцію з державного бюджету в сумі 133777,95 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 573 від 17.12.2015 року. (а.с.16).

Позивач зазначає, що незважаючи на проведений 17.12.2015 року Кіцманським ВУЖКГ розрахунок з податку на додану вартість сума 102257,00 грн. 18.12.2015 року не була відображена ДФС України на електронному рахунку Кіцманського ВУЖКГ.

Вважає, що ДФС України допустила бездіяльність, яка виявилася в тому, що сума 102257,00 грн. 18.12.2015 року ДФС не була відображена на електронному рахунку Кіцманського ВУЖКГ.

Таким чином, матеріалами справи наданими позивачем підтверджено та не спростовано, що про бездіяльність відповідача позивачу стало відомо 18.12.2015 року, тому, відповідно, з цього моменту почав спливати строк на звернення до суду. Проте, із даним позовом Кіцманське ВУЖКГ звернулось до суду 11.07.2019 року.

Так, відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

За визначенням підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що останніми врегульовано питання застосування спеціальних строків давності визначення податкових зобов`язань. Такі строки можуть застосовуватись у випадку, коли суб`єктом звернення є платник податку і стосується воно оскарження рішення контролюючого органу про нарахування/визначення грошового зобов`язання.

Тобто, строк в 1095 днів стосується оскарження будь-яких рішень контролюючого органу, але саме щодо нарахування грошового зобов`язання.

При цьому, суд зазначає, що предметом позову в даному випадку є бездіяльність контролюючого органу, яка виявилася в тому, що сума 102257,00 грн. 18.12.2015 року ДФС не була відображена на електронному рахунку Кіцманського ВУЖКГ, яка за своєю суттю не є рішенням контролюючого органу про нарахування/визначення грошового зобов`язання.

Водночас, суд зазначає, що у зв`язку з тим, що Податковим кодексом України не встановлено спеціального строку звернення до суду з позовом про оскарження бездіяльності контролюючого, тому в даному випадку застосуванню підлягає загальний строк звернення до суду, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Частинами 3-4 ст. 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні "Меньшикова проти України" від 08 квітня 2010 року (заява №377/02), Європейський суд з прав людини зазначив, що "право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashmgdane v the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, серія А, №93).

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява №52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи те, що позовну заяву Кіцманського виробничого управління житлово-комунального господарства до Державної фіскальної службу України, про визнання бездіяльності протиправною подано з порушенням установленого законом строку для звернення до адміністративного суду, матеріали справи не містять підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 241-243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Кіцманського виробничого управління житлово-комунального господарства до Державної фіскальної службу України, про визнання бездіяльності протиправною - залишити без розгляду.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Повний текст ухвали складено 23.09.2019 року.

Суддя Дембіцький П.Д.