Справа № 400/1436/19
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/1436/19

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Крусян А.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Миколаївської митниці ДФС на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 р. у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 р. задоволено позов ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень.

На зазначене рішення суду Миколаївська митниця ДФС подала апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019 року апеляційну скаргу залишено без руху по причині несплати судового збору.

16.09.2019 року до суду надійшло клопотання Миколаївської митниці ДФС про відстрочення сплати судового збору або продовження строку усунення недоліків, посилаючись на повну відсутність фінансування на виплату судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною 2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Що стосується суб`єктів владних повноважень, які фінансується з Державного бюджету України, слід зазначити, що в частині видатків на оплату судового збору держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

Наведене кореспондується з пунктами 44, 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228, за змістом яких штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року. До затвердження в установленому порядку кошторисів використання бюджетних коштів підставою для здійснення видатків бюджету є проекти зазначених кошторисів (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), засвідчені підписами керівника установи та керівника її фінансового підрозділу або бухгалтерської служби. У разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а під час складання кошторисів на наступний рік враховуються обсяги здійснених видатків.

Отже, відсутність затвердженого кошторису суб`єктів владних повноважень й відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору унеможливлюють відстрочення сплати судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що апелянтом не надано доказів, що були б підставою для відстрочення сплати судового збору, таким чином клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Разом з тим ч.2 ст.121 КАС України передбачає, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Тобто, суд продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку.

Таким чином, оскільки обставини, на які посилається апелянт, позбавили останнього можливості вчинити процесуальну дію у визначений судом строк, а тому необхідно його продовжити із наданням відповідного часу для усунення недоліку поданої апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.121, 133 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання Миколаївської митниці ДФС про відстрочення сплати судового збору.

Надати Миколаївській митниці ДФС строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019 року протягом двадцяти днів з моменту отримання цієї ухвали суду.

Роз`яснити апелянту, що у разі не усунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Крусян А.В.