Справа № 300/1231/19
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8489/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Онишкевича Т.В., Попка Я.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року, ухвалене суддею Гундяком В.Д. у м. Івано-Франківську за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі № 300/1231/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просив суд визнати протиправною бездіяльність Департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації щодо розгляду звернення позивача від 01.05.2019 року; визнати відповідь відповідача необґрунтованою; зобов`язати відповідача об`єктивно та всебічно перевірити звернення позивача від 01.05.2019 року та надати вмотивовану відповідь відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач 01.05.2019 року звернувся з письмовим запитом до Департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації з проханням надати відповіді на поставлені у інформаційному запиті питання. Проте, як зазначив позивач, відповідач, в порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», не надав відповідь на його запит про отримання публічної інформації щодо начальника управління освіти, молоді та спорту Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області Трача В.І.

Оскільки, відповідач відмовив у наданні запитуваної інформації, позивач вважає, що відповідач порушив його право на доступ до публічної інформації, якою володіє відповідач, у зв`язку з чим просить захистити його право шляхом зобов`язання відповідача надати повну відповідь на його запит.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, ОСОБА_1 , який просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що відповідач не надав повної відповіді щодо питань викладених в запиті, а суд першої інстанції цього не перевірив. Позивач вважає, що поданий ним запит відповідає вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації» та підпадає під його правове регулювання.

Позиція відповідача зводиться до того, що запитувана позивачем інформація не є публічною інформацією в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації». Також відповідач зазначив те, що запитання з 2 по 9 є оціночними, а на 1 та 10 запитання, відповідач не може надати інформацію, оскільки не є розпорядником інформації, яка запитується.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 01.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації із запитом, в якому просив відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» надати інформацію щодо низки запитань, а саме:

1. Проходячи конкурс на посаду керівника управління освіти, молоді та спорту Рогатинської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , вказував в своїй біографії за що його судять чи не вказував? За наявності автобіографії начальника управління освіти, молоді та спорту Рогатинської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , - надати копію;

2. Маючи відношення до призначення ОСОБА_2 на посаду начальника управління освіти, молоді та спорту Рогатинської районної державної адміністрації, директор департаменту освіти, науки, молоді та спорту Івано-Франківської ОДА, знав за що судять ОСОБА_2 , чи не знав?;

3. Чому директором департаменту освіти, науки, молоді та спорту Івано-Франківської обласної державної адміністрації не вжито жодних заходів по недопущенню обіймання ОСОБА_2 посади керівника управління освіти, молоді та спорту Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області.

4. Чи може державний службовець з такою «заплямованою» репутацією, який очолював відділ освіти, якому висунуто підозри, скеровано до суду обвинувальні акти, судять та який свідомо здійснив працевлаштування особи на посаду вчителя без жодної освіти, може викликати довіру та повагу?;

5. Обіймання ОСОБА_2 , посади керівника управління освіти, молоді та спорту, про якого всі на Рогатинщині та за її межами знають за що його судять, сприятиме зміцненню авторитету виконавчої влади на місці та довіри до керівника Департаменту, як до представника влади чи не сприятиме?;

6. Скільки разів начальнику відділу освіти Рогатинської районної державної адміністрації ОСОБА_2 , як посадовій (службовій) особі орган досудового розслідування висунув підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення?;

7. За якими статтями КК України, начальнику управління освіти, молоді та спорту Рогатинської районної державної адміністрації Трачу Василю Івановичу, як посадовій (службовій) особі, орган досудового розслідування висунув підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення?;

8. Якщо начальнику управління освіти, молоді та спорту Рогатинської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , висунуті підозри, судять, написано чимало публікацій щодо цього, то його присутність та присутність Директора Департаменту на керівних посадах начальника управління освіти, молоді та спорту та відповідного департаменту, сприятиме чи не сприятиме утвердженню авторитету цих органів на місцях?;

9. Проходячи конкурс на посаду керівника управління освіти, молоді та спорту, ОСОБА_2 вказував у біографії за що його судять чи не вказував? Призначаючи на посаду начальника управління освіти, молоді та спорту, ОСОБА_2 , директор Департаменту усвідомлював та знав за що ОСОБА_2 відсторонили від посади? Знав суть підозри чи не знав?;

10. Надати ОСОБА_1 примірник автобіографії, який ОСОБА_2 подав при проходженні конкурсу на посаду керівника органу управління освіти, молоді та спорту Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області.

17.05.2019 року департамент освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації на запит позивача від 01.05.2019 року, який надійшов до департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації 13.05.2019 року, надав відповідь.

У листі-відповіді № 22 від 17.05.2019 року департамент освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації зазначив, що інформація щодо запитань від 2 по 9 не є публічною та не підпадає під правове регулювання Закону України «Про доступ до публічної інформації». Інформація щодо запитань 1 та 10 про надання автобіографії ОСОБА_2 стосується конфіденційної інформації про особу, а тому відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути надана без згоди особи, якої вона стосується.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що надання інформації з окремих питань, які зазначив позивач у запиті не регулюється Законом України «Про доступ до публічної інформації», а інформація щодо інших запитань є конфіденційною.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI) визначено порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Статтею 1 Закону № 2939-VI визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону № 2939-VI передбачено, що доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до частини 1, 5 статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію має містити:

1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, що вона є заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання ним своїх обов`язків.

Однак, проаналізувавши надісланий позивачем на адресу відповідача запит, суд апеляційної інстанції зазначає, що більшість запитань, зокрема з 2 по 9, є оціночними в яких заявник просить директора департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації висловити свою думку, позицію, твердження, міркування з приводу призначення на посаду ОСОБА_2 . Тому, виходячи з суті запиту, інформація, яку бажає отримати позивач не є публічною та не підпадає під правове регулювання Закону № 2939-VI.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, в тому числі у випадках коли розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит та інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Апеляційний суд встановив те, що у запитаннях 1 та 10 запиту про надання публічної інформації, позивач просить надати автобіографію начальника управління освіти, молоді та спорту Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області ОСОБА_2 та повідомити іншу інформацію щодо вищевказаної посадової особи.

Статтею 6 Закону № 2939-VI встановлено види публічної інформації з обмеженим доступом, зокрема: конфіденційна, таємна та службова.

Відповідно до частини 2 статті 21 Закону № 2939-VI конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 11 Закону України «Про інформацію» до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Частиною 2 статті 32 Конституції України передбачено, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Таким чином, на думку апеляційного суду, відповіді на запитання 1 та 10 запиту про надання публічної інформації, відповідач не надав правомірно, оскільки ця інформація є конфіденційною інформацією про особу.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року в справі № 300/1231/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Т. В. Онишкевич
Я. С. Попко
Повний текст постанови складений 18.09.2019 року