Справа № 360/3305/19
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3305/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Смішливої Т.В.,

при секретарі судового засідання: Бутенко К.В.,

за участю

позивача - ОСОБА_2 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними, скасування рішення, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області (далі- відповідач) в якому позивач просить суд,

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо винесення рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 09.07.2019 № 21.

- визнати протиправним та скасувати рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 09.07.2019 № 21 винесеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області від 09.07.2019 прийнято рішення № 21 про утримання надміру виплачених сум пенсій за період з 22.10.2015 по 19.12.2016 та з 01.01.2017 по 30.09.2017 у зв`язку із неповідомленням про працевлаштування на державну службу. Позивач зазначає, що статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

У статті 8 Основного Закону України, зазначено що закони та інші нормативно- правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 у справі № 1-38/2016 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, а саме: - першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та II груш, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій. осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Позивач вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 09.07.2019 № 21 про утримання надміру виплачених сум пенсій має очевидні ознаки протиправності, тому як ґрунтується на законодавстві, яке визнано неконституційним, також Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не встановлено та не надано жодних фактів, які б свідчили про те, що саме дії позивача призвели до переплати суми пенсії.

Протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 09.07.2019 № 21, на думку позивача, також полягає в тому, що в його обґрунтування зазначена підстава утворення суми переплати «у зв`язку з неповідомленням про працевлаштування на посаду державного службовця до Державної екологічної інспекції у Луганській області». Відсутні посилання на будь які порушення законодавства з боку позивача. Таким чином воно прийнято в порушення частини другої ст.19 Конституції України.

Ухвалою суду від 24 ЛИПНЯ 2019 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено дію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 09.07.2019 № 21 про утримання надміру виплачених сум пенсій, заборонено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області утримувати з пенсії ОСОБА_2 переплату в розмірі 20% щомісячно починаючи з 01.08.2019 до набрання законної сили судового рішення у даній справі (арк. спр. 28-29).

Ухвалою суду від 26 липня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (арк. спр. 1-2).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також надав відзив на позов (арк. спр. 37-39), у якому зазначив, що згідно ч. 1 ст. 54 Закону № 2262 (у редакції Закону України від 02.03.2015 № 213- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»), тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Законом України від 24.12.2015 № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» заборона виплати пенсії особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", продовжена на період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року. Положення першого речення частини першої статті 54 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-рп/2016 від 20.12.2016.

Законом України від 03.10.2017 № 2148- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» тимчасово, по 30 вересня 2017 року, встановлено, що особам, які займають посади державної служби призначені пенсії не виплачуються. Відповідач вважає, що у період з 01.04.2015 по 19.12.2016 та з 01.01.2017 по 30.09.2017 особи, які працювали на посадах, передбачених Законом України «Про державну службу», не мали права на отримання пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262.

Згідно ч. 1 статті 60 Закону № 2262 пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. 31 березня 2015 року ОСОБА_2 надав до головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області заяву про звільнення та згідно записів трудової книжки, 31.03.2015 позивача звільнено з посади начальника відділу екологічного контролю природних ресурсів Стаханово-Алчевського регіону - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Луганської області, яка є посадою державної служби. З 01.04.2015 ОСОБА_2 працевлаштувався водієм, про що повідомив ГУ ПФУ у Луганській області.

21.05.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області отримало від Рубіжанського об`єднаного УПФУ документи стосовно ОСОБА_2 для внесення змін до пенсійної справи у зв`язку зі звільненням та зміною паспорта, з яких встановлено, що з 22.10.2015 до 28.12.208 ОСОБА_2 працював на посадах державної службі

Тобто, у період з 22.10.2015 по 19.12.2016 та з 01.01.2017 по 30.09.2017 позивач, працюючі на посаді державної служби, не мав права на отримання пенсії але про дану обставину своєчасно не повідомив відповідача.

З огляду на викладене просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника першого відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-77 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 2007 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області як отримувач пенсії, призначеної за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ), що підтверджено копією пенсійної справи № (арк. спр. 40-59).

31 березня 2015 року ОСОБА_2 надав до головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області заяву про звільнення та згідно записів трудової книжки, 31.03.2015 позивача звільнено з посади начальника відділу екологічного контролю природних ресурсів Стаханово-Алчевського регіону - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Луганської області, яка є посадою державної служби (арк. спр. 41 на звороті, 50 на звороті).

01 квітня 2015 року ОСОБА_2 подав до відповідача заяву про працевлаштування до Державної екологічної інспекції у Луганській області водієм, зазначивши у заяві, що у разі виникнення переплати пенсії у зв`язку з працевлаштуванням він просить утримувати у розмірі 20 % належної йому щомісячної пенсії (арк. спр. 42).

17.05.2019 ОСОБА_2 подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області через Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області заяву про внесення змін до його пенсійної справи у зв`язку з тим, що він звільнився з роботи з 28.12.2018 (арк. спр. 46)

Одночасно з вказаною заявою ОСОБА_2 Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області направило до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області й копії інших документів позивача, зокрема, копію трудової книжки серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 (арк. спр. 45, 49-53).

Дослідженням вказаної трудової книжки встановлено, що ОСОБА_2 з 01.04.2015 по 15.09.2015 працював водієм в Державній екологічній інспекції у Луганській області, з 22.10.2015 по 17.09.2018 працював на різних посадах державної служби в Державній екологічній інспекції у Луганській області та з 18.09.2018 по 28.12.2018 працював на посаді головного спеціаліста - юрисконсульта відділу в Управлінні екології та природних ресурсів Луганської області (арк. спр. 52-53).

01 серпня 2019 року у зв`язку з уточненням роботи пенсіонера Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 , про що складено відповідний протокол (арк. спр. 58).

Згідно розрахунку до вказаного протоколу з 22.10.2015 по 19.12.2016 та з 01.01.2017 по 30.09.2017 виникла переплата пенсії ОСОБА_2 на суму 87623,41 грн.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 09.07.2019 № 21 про утримання надміру виплачених сум пенсій визначено, що у звязку з несвоєчасним повідомленням про працевлаштування на посаду державного службовця до Державної екологічної інспекції у Луганській області у ОСОБА_2 утворилась переплата пенсії за період з 22.10.2015 по 19.12.2016 та з 01.01.2017 по 30.09.2017 у сумі 87623,41 грн, яка підлягає поверненню. У разі ненадходження від пенсіонера коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття цього рішення утримувати переплату в розмірі 20% пенсії щомісячно, починаючи з 01.08.2019 до повного погашення ( арк. спр. 59).

Щодо вимоги визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо винесення рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 09.07.2019 № 21 суд зазначає таке.

Статтею 60 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Тобто, вказаною нормою покладено на пенсіонера обов`язок повідомлення органам Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

Посилання позивача на те, що частиною третьою вказаної статті визначено вичерпні випадки стягнення сум пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, а саме подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї, суд вважає безпідставним, оскільки з конструкції даної норми вбачається, що в душках законодавець навів лише приклади зловживань.

Разом з цим, невиконання пенсіонером обов`язку, передбаченого частиною першою цієї статті також може бути розцінене як зловживання з боку пенсіонера.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Законом № 2262-ХІІ відповідачу надано право у випадку встановлення факту переплати пенсії з вини пенсіонера, яка може мати місце і у невиконання обов`язку, передбаченого ч. 1 ст. 60 цього Закону, приймати рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій.

З огляду на вказане суд вважає вимоги позивача про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо винесення рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 09.07.2019 № 21 безпідставними, оскільки належним способом захисту порушеного права у даному випадку є оскарження прийнятого рішення.

Вирішуючи питання правомірності прийняття відповідачем вказаного рішення суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

1 квітня 2015 року набрав чинності Закон № 213-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення», яким внесено зміни до статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII покладено обов`язок на Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: підготувати та подати до 01 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину першу статті 54 Закону № 2262-ХІІ викладено у наступній редакції: тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Згідно з Рішенням Конституційного суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 «У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення ч. 7 ст. 43, першого речення ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перше речення ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, відповідно до якого тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними).

Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 набрало чинності з дня його ухвалення та в зв`язку з цим втратив чинність Закон України від 24 грудня 2015 року № 911 -VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в частині внесення змін до ст. 43, 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Однак, приймаючи оскаржуване рішення від 09.07.2019 № 21 в частині утримання пенсії, сплаченої позивачу у період з 01.01.2016 по 19.12.2016 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області безпідставно поклало в його основу положення Закону № 2262-ХІІ, які станом на 09.07.2019 вже було визнано неконституційними, а тому не могли бути застосовані.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 09.07.2019 № 21 в частині утримання надміру виплачених сум пенсій за період з 01.01.2016 по 19.12.2016 є протиправним та підлягає скасуванню.

У подальшому, 06 грудня 2016 року Верховною Радою України був прийнятий та набрав чинності з 01 січня 2017 року Закон України № 1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів», яким ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено в новій редакції. Зазначеною нормою передбачається, що тимчасово, по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни III (групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів військової служби, інших осіб та їх соціальний захист»), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії не виплачуються.

Законом України № 2148- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсій», яким у ч. ч ст. 54 Закону № 2262-ХІІ цифри і слово "31 грудня" замінити цифрами і словом "30 вересня", частину другу викласти в такій редакції: "З 1 жовтня 2017 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу)".

Положення та норми Закону України № 213-VIII та №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» не визнавались Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України.

Крім того, пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» визначено вичерпний перелік осіб, щодо яких скасовуються обмеження у виплаті пенсії на період роботи у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій на загальних підставах. У цьому переліку Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відсутній.

З аналізу наведених положень Закону слідує, що підставою для припинення виплати пенсії є сам факт роботи особи на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому і суми пенсій, сплачені у цей період повинні визнаватись такими, що виплачені надміру та підлягають стягненню.

У період дії норми Закону України № 213-VIII та №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» позивач працював на посадах, віднесених до посад державної служби у період з 22.10.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2017 по 30.09.2017,

Тобто, суми пенсії, сплачені позивачу у вказаний період відповідач правомірно визнав такими, що сплачені надміру, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 09.07.2019 № 21 про утримання надміру виплачених сум пенсій за період з 22.10.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2017 по 30.09.2017 у сумі 34383,87 грн є правомірним та не може бути скасованим.

Тобто, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенняю, а рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 09.07.2019 № 21 в частині утримання надміру виплачених сум пенсій за період з 01.01.2016 по 19.12.2016 у сумі 53239,54 грн необхідно визнати протиправним та скасувати.

Згідно з частиною шостою статті 157 КАС України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

З огляду на вказане заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 24 липня 2019 року зберігають свою дію до набрання рішенням законної сили.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем за подання позову немайнового характеру до суду сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн (арк. спр. 3).

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 384,20 грн на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань відповідно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 09.07.2019 № 21 в частині утримання надміру виплачених сум пенсій у розмірі 53239,54 грн (п`ятдесят тири тисячі двісті тридцять дев`ять грн 54 коп).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири грн 20 коп.).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити за необгрунтованістю.

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 24 липня 2019 року зберігають свою дію до набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено 16 вересня 2019 року.

Суддя Т.В. Смішлива