Справа № 826/2908/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2908/18 Суддя першої інстанції: Аверкова В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Епель О.В., Парінова А.Б.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач, ГУ ПФ в м. Києві) про визнання протиправними дій щодо виплати пенсії в обмеженому розмірі та зобов`язання ГУ ПФ в м. Києві здійснювати виплату нарахованої пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» без обмеження її розміру, починаючи з 29.12.2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2018 року, яке набрало законної сили 12.12.2018 року, позов задоволено повністю.

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про звернення до негайного виконання судового рішення, в якій просив:

- зобов`язати ГУ ПФ в м. Києві негайно одним платежем здійснити виплату пенсії без обмеження її розміру за період з 29.12.2017 року по 12.12.2018 року;

- установити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.07.2019 року у задоволенні заяви відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, при ухваленні рішення суду по суті справи судовий контроль не встановлювався, а матеріалами справи не підтверджується, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату. Крім того, суд зауважив, що позовна вимога про зобов`язання Відповідача здійснити виплату перерахованої пенсії одним платежем не заявлялася.

Не погоджуючись з викладеним в ухвалі рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить:

- скасувати ухвалу суду, зобов`язавши суд першої інстанції повторно розглянути заяву про негайне виконання боржником судового рішення в частині виплати пенсії без обмеження її розміру, починаючи з 29.12.2017 року по 12.12.2018 року з встановленням судового контролю за виконанням в цій частині рішення;

- постановити окрему ухвалу про усунення причин та умов, які сприяють порушенню Відповідачем вимог Закону щодо повного виконання судового рішення у справі №826/2908/18.

Свої доводи обґрунтовує тим, що судом не було враховано, що в силу ч. 2 ч. 371 КАС України особа вправі подати заяву про звернення до негайного виконання судового рішення щодо присудженої виплати пенсії, а відтак дана вимога заяви не може вважатися окремою позовною вимогою. Крім того, зазначає, що судом залишено поза увагою факт проведення виплати Відповідачем перерахованої пенсії з 12.12.2018 року, а не з 29.12.2017 року, як вирішено судом. Окремо звертає увагу, що в силу ст. 382 КАС України судовий контроль може бути встановлений на будь-якій стадії судового розгляду, у тому числі й після ухвалення рішення у справі, а відтак посилання суду на практику застосування судами положень КАС України у редакції до 15.12.2017 року є безпідставним.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2019 року було відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.09.2019 року.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

У судовому засіданні Апелянт доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю.

Представник Відповідача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За правилами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Нормативні приписи, закріплені у ч. 1 ст. 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, пп. «ґ» п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України, згідно яких у резолютивній частині постанови зазначається встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття постанови у справі. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у додатковій постанові від 31.07.2018 року у справі №235/7638/16-а.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, листом від 11.03.2019 року №48601/07 ГУ ПФ в м. Києві (а.с. 92-93) повідомило начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві про те, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 29.12.2017 року по 11.12.2018 року проведений, а належна до виплати сума за вказаний період складає 355 241,54 грн. Водночас, зазначено, що виплата вказаної суми здійснюватиметься у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649, а доплату різниці до пенсії, починаючи з 12.12.2018 року по 31.01.2019 року в сумі 49 467,43 грн., буде виплачено у лютому. Крім того, вказано, що розмір пенсії Позивача після перерахунку з 01.02.2019 року становить 45 038,44 грн., а її виплата згідно рішення суду здійснюватиметься щомісячно.

Колегією судді враховується, що 22.08.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, яким, у свою чергу, регламентовано механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки невиконання судового рішення Відповідачем в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, то відсутні підстави для встановлення ГУ ПФ в м. Києві строку для подачі звіту про виконання рішення та зобов`язання останнього надати до суду такий звіт про виконання судового рішення.

Посилання ж Апелянта на те, що згадана постанова Уряду України до спірних правовідносин не може бути застосована, суд апеляційної інстанції вважає помилковим, оскільки нею визначено механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

При цьому, аналіз змісту положень ч. ч. 3, 4 ст. 371 КАС України у взаємозв`язку з наведеними вище нормами дає підстави для висновку, що заява про звернення рішення до негайного виконання також може бути подана після прийняття такого рішення.

Разом з тим, Апелянтом не було враховано, що визначена Позивачем у заяві вимога про негайне одним платежем здійснення виплати пенсії без обмеження її розміру за період з 29.12.2017 року по 12.12.2018 року не може вважатися заявою про негайне виконання рішення суду у розумінні ст. 371 КАС України, оскільки за своїм змістом, як вірно підкреслив суд першої інстанції, є окремою позовною вимогою, яке не була заявлена, а відтак і не була предметом розгляду у справі №826/2908/18.

Щодо вимоги Позивача в апеляційній скарзі про постановлення окремої ухвали, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Отже, можливість постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду. При цьому таку ухвалу суд вправі постановити виключно під час розгляду справи або за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень при здійсненні судового контролю, що виключає можливість її постановлення у випадку з`ясування відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що чинним процесуальним законодавством не передбачено можливості залучення державного виконавця в якості учасника справи у межах апеляційного перегляду ухвали суду, постановленої за наслідками розгляд заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 382 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді О.В. Епель

А.Б. Парінов

Повний текст постанови складено « 18» вересня 2019 року.