Справа № 759/2976/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 759/2976/19 Суддя (судді) першої інстанції: Сенько М.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Степанюка А.Г.,

Шурка О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.05.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби, у якому просив скасувати постанову виконуючого обов`язки начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби від 03.10.2018, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.05.2019 адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову виконуючого обов`язки заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби Шелігацького Євгена Сергійовича у справі про порушення митних правил №5450/20500/18 від 03.10.2018, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накледено на нього адміністративне стягнення, у вигляді штрафу, у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.

Провадження у справі про порушення митних правил № 5450/20500/18 закрито.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, у відповідності до положень ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами п. 2 частини першої ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачем 24.09.2017 на митну територію України через митний пост «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» ввезено легковий автомобіль марки «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , та станом на 21.09.2018 його не вивезено та в інший митний режим не заявлено.

ОСОБА_1 щодо неможливості вивезення вказаного транспортного засобу до органів ДФС не звертався, про аварію або дії обставин непереборної сили та обставини події, місцезнаходження даного автомобіля не повідомляв. Документи, що підтверджують неможливість доставити вищевказаний транспортний засіб до органів доходів і зборів та органів ДФС він не надавав.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив, встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення автомобіля марки «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , більше ніж на 10 (десять) діб.

По даному факту, 21.09.2018 посадовою особою Волинської митниці ДФС відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та призначено до розгляду дане питання.

03.10.2018 винесено постанову № 5450/20500/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення, у вигляді штрафу, у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступного:

- статтею 467 МК України, визначені строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил, а порушення митних правил визначене у ст. 470 МК України, не віднесене до триваючих, отже адміністративне стягнення за порушення митних правил, передбачене у ч. 3 ст. 470 МК України, може бути накладене не пізніше ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення;

- відповідач мав інформацію про перевищення позивачем встановленого строку доставки транспортного засобу до органу доходів і зборів призначення уже станом на 05.10.2017, з огляду на що, передбачений ч. 1 ст. 467 МК України, шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення за вчинене позивачем порушення митних правил повинно відраховуватись з 05.10.2017 і закінчується 05.04.2018.

- позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за межами визначених законом строків, тобто, притягнуто до відповідальності незаконно, а тому, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України, та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

У відповідності до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У силу вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

У силу вимог ст. 93 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, не повинні використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту, та мають бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, встановленого статтею 95 зазначеного Кодексу.

У відповідності до частин першої ст. 95 Митного кодексу України, для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб.

За правилами ч. 2 вказаної статті, до строків зазначених у частині першій даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 Митного кодексу України.

Так, частиною першою статті 192 Митного кодексу України, визначено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому, перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що нормами МК України встановлено особливі вимоги щодо використання митного режиму транзиту, які полягають у виконанні обов`язків щодо строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту та заборони використання транспортних засобів з будь-якою іншою метою, окрім транзиту.

Згідно статті 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У силу вимог ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Термін «товар», у відповідності до вимог п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередач. Поняття «транспортний засіб особистого користування», також охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Отже, автомобіль для цілей митного оформлення віднесений до категорії «товар».

За правилами ч. 1 ст. 381 цього Кодексу, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

У той же час, згідно з ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції не було встановлено та підтверджено фактів аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, у відповідності до вимог ст. 460 МК України. У позивача не виникло обставин непереборної сили які б не давали б позивачу своєчасно вивезти транспортний засіб за межі України.

ОСОБА_1 24.09.2017 на митну територію України через митний пост «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» ввезено легковий автомобіль марки «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , та станом на 21.09.2018 його не вивезено та в інший митний режим не заявлено.

ОСОБА_1 щодо неможливості вивезення вказаного транспортного засобу до органів ДФС не звертався, про аварію або дії обставин непереборної сили та обставини події, місцезнаходження даного автомобіля не повідомляв. Документи, що підтверджують неможливість доставити вищевказаний транспортний засіб до органів доходів і зборів та органів ДФС він не надавав.

Отже, ОСОБА_1 перевищив, встановлений ст. 95 Митного кодексу України, строк транзитного перевезення автомобіля марки «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , більше ніж на 10 (десять) діб.

Проте, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не було надано доказів про добровільну сплату позивачем до Державного бюджету коштів у розмірі 8500,00 грн., при митному оформленні транспортного засобу, а тому, не може бути звільнений від відповідальності за порушення митних правил.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що рішення про накладення адміністративного стягнення прийняте за межами строків, встановлених ч. 1 ст. 467 МК України. Суд вказав на те, що передбачений ч. 1 ст. 467 МК України, шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення за вчинене позивачем порушення митних правил повинно відраховуватись з 05.10.2017 і закінчується 05.04.2018.

Колегія суддів вважає зазначені висновки посилковими та зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відповідно до положень ст. 522 Митного кодексу України, справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 08.08.2018 у справі № 607/12366/15-а, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують Закон протягом якогось часу. Іноді, такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Таким чином, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки, в даному випадку, особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Отже, на переконання колегії суддів, в даному випадку, має місце триваюче правопорушення, у зв`язку з чим, адміністративне стягнення могло бути накладене на позивача не пізніше, ніж через шість місяців з дня його виявлення.

Слід зазначити, що адміністративне правопорушення було виявлене 21.09.2018, а оскаржувана постанова прийнята 03.10.2018.

Таким чином, позивача притягнуто до відповідальності за порушення митних правих у межах строку, встановленого ст. 467 Митного кодексу України.

Щодо доводів позивача про знаходження автомобіля в ремонті, колегія суддів зазначає, що підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, є часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем, внаслідок саме аварії чи дії обставин непереборної сили, настання яких має бути належним чином підтверджено (доведено) та про них вчасно (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) має бути повідомлено митний орган шляхом подання письмової заяви із зазначенням обставин події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

Вихід же з ладу транспортного засобу та його подальший ремонт, як такі самі по собі, не можуть бути прирівняні до аварії або дії обставин непереборної сили.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.10.2018 у справі № 569/4632/16-а та у постанові від 02.11.2018 у справі № 466/8893/16-а.

Слід звернути увагу на те, що старшим державним інспектором вручено позивачу протокол про порушення митних правил, на якому наявний власноручний підпис, що свідчить про поінформованість про встановлення порушення та дату та час розгляду справи. (а.с. 28, 30)

Згідно з ч. 4 ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З урахуванням того, що позивач був обізнаний про дату та час розгляду справи, а матеріали справи не містять будь-яких повідомлень/листів/клопотань, відповідач мав підстави для розгляду справи про порушення митних правил без участі позивача.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги у повній мірі спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні і дають підстави для його скасування.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За наслідком апеляційного розгляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку про необгрунтованість позовних вимог.

Отже, приймаючи до уваги кожен аргумент, викладений учасниками справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального права.

Згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України, судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 243, 272, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.05.2019 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді А.Г. Степанюк

О.І. Шурко