Справа № 165/12/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7995/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я.,Мікули О.І.,

з участю секретаря Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 14 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції - Ференс-Піжук О.Р.,

час ухвалення рішення - 14.06.2019 року, 14:39 год.,

місце ухвалення рішення - м. Нововолинськ,

дата складання повного тексту рішення - 14.06.2019 року,

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС (далі - відповідач) про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 2444/20505/16 від 23.11.2016 року про притягнення до відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 14 червня 2019 року позов задоволено. Скасовано постанову у справі про порушення митних правил № 2444/20505/16 від 23.11.2016 року та закрито справу про порушення митних правил.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач, який вважає, що судом допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що позивач у встановлений законодавством строк не вивіз автомобіль за межі митної території України, належним чином повідомлявся про розгляд справи про порушення митних правил та правомірно притягнутий до відповідальності.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що постановою відповідача у справі про порушення митних правил № 2444/20505/2016 від 23.11.2016 року позивача визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Як зазначено у оскаржуваній постанові, під час проведення перевірки та аналізу інформації в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДФС встановлено, що 26.05.2016 року о 15 год. 33 хв. позивач по смузі руху «Зелений коридор» ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Устилуг» Волинської митниці ДФС транспортний засіб марки «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , в режимі транзит, у встановлений ст. 95 МК України строк не було вивезено за межі митної території України. Зокрема, вказаний автомобіль з митної території не вивозився та його в інший митним режим, не заявлено. Термін вивезення вищевказаного транспортного засобу з митної території України закінчився.

У зв`язку з вищенаведеним, відповідачем, 02.11.2016 року без участі позивача, було складено протокол про порушення митних правил за № 2444/20505/2016 про порушення останнім митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України.

На підставі вказаного протоколу про порушення митних правил відповідачем 23.11.2016 року винесено постанову у справі про порушення митних правил № 2444/20505/2016.

Протокол та постанова в справі про порушення митних правил виносились без участі позивача.

Позивач наполягає на порушенні процедури притягнення його до відповідальності, оскільки про таке дізнався лише після відкриття виконавчого провадження та стягнення з нього коштів.

Колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 488 МК України встановлено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 497 МК України, у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь: 1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; 2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи); 3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення); 4) захисники; 5) представники органів доходів і зборів; 6) свідки; 7) експерти; 8) перекладачі; 9) поняті.

Згідно із ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил в органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Отже, МК України визначено порядок провадження у справі про порушення митних правил, визначено зокрема право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знати про час та місце розгляду справи, брати участь у розгляді справи, подавати пояснення та заперечення. Також кодексом визначено єдину обов`язкову умову розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: розгляд справи може відбуватись за відсутності особи, яка притягається до відповідальності лише в разі, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідач зазначає, що надсилав повідомлення про необхідність явки до митного органу для дачі пояснень та направляв відповідну телеграму на адресу позивача, яка була наявна в митниці, проте позивач ігнорував такі повідомлення. Згідно ст. 494 МК України протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним. Таким чином, відповідачем виконано обов`язок щодо належного повідомлення позивача, а тому процедура притягнення його до відповідальності дотримана.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені доводи відповідача необґрунтованими, оскільки митним кодексом чітко встановлено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до відповідальності лише в разі, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Посилання відповідача на ст. 494 МК України щодо належного повідомлення стосується вручення протоколу, а не повідомлення про розгляд справи про порушення митних правил. Крім того, вказані поштові повідомлення, що вернулись за закінченням терміну зберігання, не дозволяють ідентифікувати що саме відповідач надсилав позивачеві.

Таким чином, апеляційний суд робить висновок, що позивача було позбавлено розумної можливості представляти свою сторону та надати необхідні докази на підтвердження своєї невинуватості, а тому справа щодо порушення позивачем митних правил була розглянута не у відповідності з нормами чинного на той час законодавства, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Щодо твердження відповідача про належність автомобіля марки «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 позивачу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно зі статтею 95 МК України строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною третьою статті 470 МК України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів, у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.7 розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затв. наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118 (далі - Правила) встановлено, що власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії, зокрема, документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

За пунктом 9 вказаних Правил не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається з витягу даних диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску щодо перетину кордону транспортними засобами (а.с. 32), транспортний засіб марки «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , ввозився на митну територію України неодноразово громадянином України ОСОБА_3 , а 26.05.2016 року в базу внесено дані, що зазначений транспортний засіб, який 24.05.2016 року о 22 год. 35 хв. ввезено на територію Польщі гр. ОСОБА_3 , ввезено на територію України позивачем.

Відповідачем ні при складанні протоколу про порушення митних правил ні при постановлені оскаржуваної постанови не було досліджено яким чином транспортний засіб перейшов в користування позивача та хто в подальшому здійснював перетин кордону на вказаному транспортному засобі.

Також відповідачем не надано суду доказів пред`явлення позивачем документів, передбачених п.7 Правил, що, зокрема, підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження) при перетині митного кордону України.

Також колегія суддів зазначає, що позивач звертався з заявою до Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області про вчинення щодо нього кримінального правопорушення за ч.3 ст. 357 КК України з проханням внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування (а.с. 8-9).

Відповідно до довідки слідчого відділення Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області, по даному факту повідомлення було зареєстроване в журналі обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області за № 8655 від 26.12.2017 року та матеріали приєднані до кримінального провадження № 0000760 від 19.05.2017 року за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 357 КК України (а.с. 10).

Таким чином, недоведеним є факт перебування транспортного засобу марки «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 у власності позивача.

З наведеного слідує, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було належно з`ясовано всі обставини справи та не забезпечено позивачу право брати участь у розгляді його справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 272,286,308,310,315,316,321,322,325 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 14 червня 2019 року у справі № 165/12/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула
Повний текст постанови виготовлений 18 вересня 2019 року.