Справа № 802/840/16-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/840/16-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вільчинський О.В. Суддя-доповідач - Граб Л.С.

18 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Іваненко Т.В. Сторчака В. Ю. ,

за участю: секретаря судового засідання:Ткача В.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідачів: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в якому просив:

-визнати бездіяльність та тяганину Урядового уповноваженого у справах Європейського суду та Департаменту ДВС Мін`юсту щодо відсутності контролю і координації дій при виконанні рішення Європейського суду з прав людини у справі "Яворовенко та інші проти України" від 17.07.14р. № 25663/02, в частині, що до цього часу є невиконана, а саме невиплачена сума повного розрахунку - неправомірними;

-зобов`язати Урядового уповноваженого у справах Європейського суду Міністерства юстиції України (ЄДРПОУ - 00015622) поновити порушені права ОСОБА_1 шляхом координації дій і контролю за витребуванням Департаментом ДВС Мін`юсту з ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві зведеного виконавчого провадження майнового характеру по боргу ДАК "Укрресурси" перед ним та перерахунку йому суми повного розрахунку з наданням суду всієї документації, або належно завірені копії, по інформуванню Кабміну України стосовно виконання зазначеного рішення Європейського суду;

-зобов`язати Департамент ДВС Міністерства юстиції України (ЄДРПОУ - 00015622) негайно витребувати з ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві зведене виконавче провадження майнового характеру по боргу ДАК "Укрресурси" перед ОСОБА_1 та провести перерахунок боргу невиплаченої суми повного розрахунку і надати суду матеріали виконавчого провадження чи належно завірену копію;

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року та постановою Верховного Суду від 14 лютого 2019 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з заявою про перегляд постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року у справі № 802/840/16-а залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення, подав апеляційну скаргу.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що на час прийняття постанови від 16.01.2017 існувало ряд обставин, які б могли суттєво вплинути на результат розгляду справи, а саме-заявнику стало відомо, що Ліквідатором Державної акціонерної компанії "Укрресурси" надано відповідачам довідку про непогашену частину боргу Компанії перед ОСОБА_1 . Згідно вказаної довідки сума заборгованості складає не 1188937,30 грн., а 3296742,60 грн.

В зв`язку з тим, що борг не був погашений, виконавче провадження з виконанання виконавчого листа №443060795 не може вважатися закінченим.

Згідно тверджень апелянта, Департамент ДВС надає неправдиві відомості про те, що розрахунок проведено повністю, оскільки йому виплачено лише ту заборгованість, про яку було відомо станом на жовтень 2015 року.

Додатково зазначив, що цей борг не охоплений постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 у справі №802/82/16-а, оскільки на час винесення вказаного рішення, Державна акціонерна компанія "Укрресурси" ще не встановила остаточної суми розрахунку по тій причині, що в місцевих судах розглядалися справи по спірних сумах боргу.

01.08.2019 від відповідачів через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм матеріального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, в зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

При цьому, у відзиві зазначено, що позивач зловживає своїми процесуальними правами, у даному випадку шляхом сутяжництва, що проявляється в багаторазових зверненнях до суду із тотожними й аналогічними позовами або із заявами про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень.

Третя особа своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити. В свою чергу, представник відповідачів заперечив стосовно задоволення апеляційної скарги і просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідачів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставина на яку посилається заявник, не є нововиявленою в розумінні статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із такого.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно частини 1 статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Пункт 1 частини 2 статті 361 КАС України визначає, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відтак, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 20 липня 2019 року у справі №855/268/19 зазначив, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

-існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

-істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Істотне значення для справи мають обставини, які пов`язані з матеріалами справи, що розглянута судом, впливають на оцінку вже досліджених ним доказів і мають, відповідно, значення для об`єктивного розгляду спору.

Під такими обставинами розуміють факти, а не нові докази і тим більше не припущення учасників справи, що не підтверджено відповідними доказами.

Зокрема, ними можуть бути скасування рішення або вироку суду, що мали преюдиційне значення під час прийняття рішення судом; факти, встановлені вироком суду, що набрав законної сили; завідомо неправдиві показання свідка в судовій справі; завідомо неправильний висновок експерта; фальшиві документи або речові докази тощо.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки, як було зазначено вище, нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному порядку.

Так, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що обставиною, на яку посилається ОСОБА_1 , як на нововиявлену є відзив Арбітражного керуючого до Господарського суду м. Києва щодо розгляду заяви про грошові вимоги до боржника від 21.06.2017 №21/06/17-2Б.

Зі змісту вказаного документа слідує, що в провадженні господарського суду м.Києва перебуває справа №46/436-Б про банкрутство ДАК "Укрресурси", порушена за заявою Державного агенства резерву України. Постановою господарського суду м.Києва від 16.11.2010 боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. В матеріалах господарської справи №46/436-б міститься уточнена заява ОСОБА_1 від 28.07.2016 з грошовими вимогами до боржника на суму 3296595,57 грн.

Поряд з тим, у відзиві Арбітражного керуючого зазначено, що вимоги ОСОБА_1 на суму 1396595,57 грн. підтверджуються рішеннями місцевих судів, а вимоги на суму 1900147,03 грн. визнані ухвалою господарського суду м.Києва у справі №46/436-Б від 20.10.2015, якою затверджено реєстр вимог поточних кредиторів боржника станом на 20.10.2015р. З огляду на наведене, уточнена заява від 28.07.2016 ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника на суму 3296742,60 грн. є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Між тим, як вбачається з постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 16.01.2017 у справі № 802/840/16, предметом розгляду у даній справі є бездіяльність та тяганина Урядового уповноваженого у справах Європейського суду та Департаменту ДВС Мін`юсту щодо відсутності контролю і координації дій при виконанні рішення Європейського суду з прав людини у справі "Яворовенко та інші проти України" від 17.07.14р. № 25663/02.

Позовні вимоги, з урахуванням уточнених позовних вимог в частині майнового характеру, мотивовані протиправною бездіяльністю Урядового уповноваженого у справах Європейського суду та Департаменту ДВС Мін`юсту, яка полягає у відсутності контролю і координації дій при виконанні рішення Європейського суду з прав людини у справі "Яворовенко та інші проти України" від 17.07.14р. № 25663/02, в частині, що стосується виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 року, внаслідок чого з позивачем не проведено повний розрахунок боргу невиплаченої суми при звільненні з ДАК "Укрресурси" який, станом на 05.08.2016 року становив 1396695,57 грн.

Водночас, судом встановлено, що рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 по справі № 2-200/2004 в частині проведення з ОСОБА_1 повного розрахунку, було єдиним невиконаним на час звернення останнім до суду, із перелічених в додатку до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Яворовенко та інші проти України" від 17.07.14р. № 25663/02. Вказана обставина не заперечувалась позивачем.

При цьому, відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2016 року по справі №802/82/16-а, яка набрала законної сили згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016 року, сума заборгованості, яка підлягає виплаті ОСОБА_1 згідно з рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 р. та на виконання РЄСПЛ, є визначеною (станом на жовтень 2015 року) і становить 1900147,03 грн. Разом із тим, беручи до уваги факт виплати останньому коштів на загальну суму 711 209,73 грн., які входять в суму повного розрахунку при звільненні з ДАК "Укрресурси" станом на жовтень 2015 року, тобто в суму 1 900 147,03 грн., ОСОБА_1 необхідно виплатити заборгованість в сумі 1188937,30 грн.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 у справі №802/840/16-а, суд зазначив, що відповідачами було вчинено усі необхідні дії, що належать до їх компетенції, з метою забезпечення належної координації та контролю за виконанням рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014, наслідком чого стало закінчення відповідного виконавчого провадження ВП № 44360795 у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення Суду.

Зокрема, визначаючись щодо вимоги позивача про зобов`язання Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини поновити порушені права ОСОБА_1 шляхом координації дій і контролю за витребуванням Департаментом ДВС Мін`юсту з ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві зведеного виконавчого провадження та проведення перерахунку боргу невиплаченої суми повного розрахунку і надання суду матеріалів виконавчого провадження, чи належно завірених копій, суд виходив з того, що Урядовий уповноважений не наділений компетенцією щодо здійснення контролю за витребуванням Департаментом ДВС МЮ з ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві зведеного виконавчого провадження майнового характеру по боргу ДАК "Укрресурси" перед ОСОБА_1 та перерахунку йому суми повного розрахунку з наданням суду всієї документації, або належно завірених копій, та по інформуванню Кабінету Міністрів України стосовно виконання зазначеного рішення Європейського суду.

Щодо вимоги про зобов`язання Департамент ДВС Міністерства юстиції України негайно витребувати із ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві зведене виконавче провадження майнового характеру по боргу ДАК "Укрресурси", то суд вказав, що на час звернення позивача до суду чинним законодавством передбачено певну процедуру передачі виконавчих проваджень з метою перевірки законності та в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", однак, в даному ж випадку законодавчо відсутні підстави витребування виконавчого провадження з відділу ДВС Печерського РУЮ у м. Києві, саме з метою виконання, до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.

Надаючи оцінку позовній вимозі позивача про зобов`язання Департамент ДВС Міністерства юстиції України провести перерахунок 1396695,57 грн. боргу невиплаченої суми повного розрахунку і надати суду матеріали виконавчого провадження, чи належно завірену копію, суд виходив з того, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.10.2016 у справі №802/1462/16-а, яка набрала законної сили згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016, відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_1 , в тому числі і у вимозі про зобов`язання Департамент ДВС Мін`юсту України усунути порушення прав шляхом негайного і в примусовому порядку виконання рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 у справі №25663/02, в частині перерахування коштів в сумі 1441074,23 грн., як складову повного розрахунку, що не виплачена станом на 01.09.2016, встановлену рішеннями місцевих судів м. Вінниці, що набули законної сили.

Що ж до доводів позивача про те, що така сума підлягає перерахуванню в межах виконання рішення ЄСПЛ в порядку вжиття додаткових заходів індивідуального характеру незалежно від закінчення виконавчого провадження ВП №44360795 по виконанню рішення ЄСПЛ від 17.07.2014, то суд зазначив, що згідно встановлених судовими рішеннями Вінницького окружного адміністративного суду у справах № 802/82/16-а від 18.04.2016та № 802/1462/16-а від 31.10.2016 обставин, закінчення виконавчого провадження ВП №44360795 з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі "Яворовенко та інші проти України" від 17.07.2014 №25663/02 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" було обумовлено саме фактом підтвердження виконання усіх судових рішень національних судів, зазначених у Додатку до вищезазначеного рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014, як таких, що підлягали виконанню. Тобто виконання Рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 у справі "Яворовенко та інші проти України" було пов`язане із необхідністю виконання рішень національних судів України, а отже за своєю суттю сама така форма виконання Рішення і вважалося додатковим заходом індивідуального характеру. Суд зауважив, що такі заходи могли бути виконані саме в межах виконавчого провадження ВП №44360795 та згідно постанови державного виконавця від 13.09.2016 - виконані в повному обсязі, що стало наслідком закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення ЄСПЛ № 25663/02 від 17.07.2014.

Отже, дослідивши зміст постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року, колегія суддів дійшла висновку, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з позовом у справі №802/840/16 слугувало виключно невиконання судового рішення по справі №802/82/16-а, яким було визначено конкретну грошову суму, що підлягає стягненню з ДАК "Укрресурси" на користь позивача, а отже сама сума коштів, які підлягають стягненню не була предметом спору у справі №802/840/16.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що обставина, на яку позивач посилається як на нововиявлену, може розглядатись як доказ (нововиявлена обставина) в рамках розгляду (перегляду) справи № 802/82/16-а, рішенням по якій була встановлена сума заборгованості, яка підлягала виплаті ОСОБА_1 згідно з рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 р. та на виконання РЄСПЛ станом на жовтень 2015 року, або може бути підставою для звернення до суду з новим позовом. Однак, вказана обставина не може розцінюватися в якості нововиявленої по даній справі.

Також, вказана обставина не може вважатися нововиявленою і з тих підстав, що не існувала на час ухвалення постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 16.01.2017, оскільки сума заборгованості ДАК "Укрресурси" перед позивачем змінилась внаслідок видачі йому трудової книжки лише у вересні 2017 року, тоді як предметом спору у справі № 802/840/16-а була сума повного розрахунку при звільненні з ДАК "Укрресурси" станом на жовтень 2015 року.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній позивачем ухвалі, сума коштів заявлена позивачем для перерахунку у даній справі в розмірі 1396695,57 грн. станом на 05.08.2016, була включена ОСОБА_1 в заявлені ним вимоги у справі №802/1462/16-а як складова частина повного розрахунку станом на 01.09.2016 року в загальній сумі 1441074,23 грн.

При цьому, позивач 06.07.2017 звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31.10.2016 у справі №802/1462/16-а переглянути та скасувати за нововиявленими обставинами.

В якості нововиявленої обставини, ОСОБА_1 посилався на те, що повна сума заборгованості ДАК "Укрресурси" перед позивачем на виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 складає не 1188937,30 грн., а 3296742,60 грн., що вбачається з відзиву арбітражного керуючого від 21.06.2017 №21/06/17-2Б, поданого ним в межах розгляду Господарським судом м. Києва справи про банкрутство ДАК "Укрресурси" №46/436-Б.

Таким чином, зазначена позивачем нововиявлена обставина по справі №802/1462/16-а, аналогічна обставині, на яку останній посилається як на нововиявлену, у справі №802/840/16-а.

В той же час, Верховний Суд у постанові від 14 березня 2019 року у справі №802/1462/16-а, вказав, що наведена позивачем обставина не могла вважатися нововиявленою у розумінні пункту 1 частини 2 статті 245 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Разом з цим, колегія суддів Верховного Суду не погодилась з твердженнями скаржника щодо неможливості встановлення вказаної обставини в межах розгляду адміністративним судом публічно-правового спору. Перш за все, частина 1 статті 72 КАС України прямо передбачає можливість встановлення певних обставин справи у судових рішеннях інших судів, незалежно від юрисдикції. Також, предметом розгляду в межах справи №802/82/16-а були вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності Міністерства юстиції України щодо невиконання рішення Європейського Суду з прав людини від 17.07.2014 та зобов`язання перерахувати на його користь суму повного розрахунку, проведеного на підставі цього рішення. Тому, обставини щодо залишку суми заборгованості ДАК "Укрресурси" перед ОСОБА_1 , які належить виплатити останньому на виконання рішення Європейського Суду з прав людини від 17.07.2014, підлягали з`ясуванню безпосередньо в межах розгляду справи №802/82/16-а.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що наведена заявником обставина не є нововиявленою у розумінні статті 361 КАС України і не може бути підставою для перегляду судового рішення, а тому підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції є законною і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив заяву у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 2, 205, 243, 245, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 361, 362 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 вересня 2019 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Іваненко Т.В. Сторчак В. Ю.