Справа № 1340/4669/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/4836/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року (суддя Брильовський Р.М., час ухвалення 15:12 год., місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту 22.03.2019 року),

в адміністративній справі №1340/4669/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ГАЛ-КАТ» до Головного управління ДФС у Львівській області,

про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

У жовтні 2018 року позивач ТзОВ «ТД «ГАЛ-КАТ» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ДФС у Львівській області (на даний час правонаступник ГУ ДПС у Львівській області), в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив: 1) визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Львівській області №5657 від 03.10.2018 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД «Гал-Кат»; 2) визнати протиправними дії відповідача щодо проведення перевірки на підставі наказу №5657 від 03.10.2018 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД «Гал-Кат»»; 3) визнати протиправними дії відповідача щодо складання акту №2528/13-01-14-14/39961271 від 17.10.2018 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД «Гал-Кат» (39961271) з питань проведення взаємовідносин із ПП «Автоінтерлогістик» (39991861) за період червень 2017 року, ТзОВ «Лембуд» (39780161) за період вересень, жовтень 2017 року, ТОВ «Автохелп 2016» (40809731) за період грудень 2017 року, ТзОВ «Волинь Мото» (37598276) за період лютий, березень 2018 року; 4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 13.08.2018 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 90678233 грн., в тому числі 60452155 грн. за податковими зобов`язаннями та 30226078 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідач ГУ ДФС у Львівській області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Львівській області №5657 від 03.10.2018 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Гал-Кат». Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Львівській області щодо проведення перевірки на підставі наказу №5657 від 03.10.2018 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Гал-Кат». Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 13.11.2018 року №. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції від 12.03.2019 року не погодився відповідач ГУ ДФС у Львівській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов необгрунтовано висновку про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 03.10.2018 року №5657 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ГАЛ-КАТ». Так, на підставі пп.16.1.5, пп.16.1.7 п.16.1 ст.16, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20, пп.73.3 ст.73 пп.78.1.1, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України Головним управлінням ДФС у Львівській області на адресу позивача було скеровано запити щодо надання пояснень та їх документального підтвердження здійснення господарських операцій з контрагентами ПП «Автоінтерлогістик», ТзОВ «ЛЕМБУД», ТзОВ «Автохелп 2016», ТзОВ «Волинь Мото». Зі змісту скерованих запитів видно, що у кожному з них зазначено норми права на підставі яких вони скеровувались, вказано на факти, які свідчать про порушення ТзОВ «Торговий дім «ГАЛ-КАТ» податкового законодавства, а також міститься аналіз результатів показників у податковій декларації підприємства та перелік документів, які позивачу необхідно надати. Разом з цим, відповідно до п.79.1 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документів та даних, наданих платником податків у визначених ПК України випадках або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Таким чином, вважає апелянт, що у відповідача були наявні підстави, визначені ст.78, 79 ПК України для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Торговий дім «ГАЛ-КАТ», а дії податкового органу щодо проведення перевірки були законними. Також, зазначає апелянт, що оскаржене податкове повідомлення-рішення № від 13.08.2018 року винесене відповідачем на підставі висновків акту перевірки від 17.10.2018 року №2528/13-01-14-14/39961271. Зокрема, вказує апелянт, що в процесі проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача було встановлено порушення ним п.198.1, п.198.2, 198.3, ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України, внаслідок чого підприємством занижено суми податкових зобов`язань з ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 60452155 грн., в т.ч. за червень 2017 року 7825940 грн., за вересень 2017 року 14335668 грн., за жовтень 2017 року 10787315 грн., за грудень 2017 р. 1758714 грн., за січень 2018 р. 7961832 грн., за лютий 2018 р. 7782549 грн., за квітень 2018 р. 10000137 грн.. Також зазначає апелянт, що вказані порушення ґрунтуються на висновках податкового органу про непідтвердження позивачем факту здійснення господарських операцій з контрагентами ТОВ «Автохелп 2016», ТОВ «Лембуд», ТОВ «Волинь Мото» та ПП «Автоінтерлогістик». Зокрема, операції контрагентів з позивачем щодо придбання товару - заготівки та виливки мідні, не містять у своїй суті розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичної реалізації ТМЦ. Таким чином, на думку апелянта, первинні документи позивача містять недостовірні відомості, на підставі яких було сформовано дані податкового обліку за спірними операціями.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 12.03.2019 року в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення у відповідній частині, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник позивача із апеляційними вимогами не погодився, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, надав суду апеляційної інстанції усні і письмові пояснення.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши також додатково надані позивачем копії документів щодо підтвердження реальності спірних господарських операцій, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач ГУ ДФС у Львівській області скеровував на адресу позивача ТзОВ «ТД «ГАЛ-КАТ» запити «Про надання пояснень та їх документальних підтверджень»: 1) №13729/10/13-01-14-14 від 11.09.2017 р. по взаємовідносинах з ПП «Автоінтерлогістик» за період червень 2017 року, що містяться у податковій декларації з податку на додану вартість за період червень 2017 року; 2) №23742/10/13-01-14-14 від 08.12.2017 року по взаємовідносинах з ТзОВ «Лембуд», що містяться у податковій декларації з ПДВ за період вересень 2018 року; 3) №24628/10/13-01-14-14 від 18.12.2017 року по взаємовідносинах з ТзОВ «Лембуд», що містяться у податковій декларації з ПДВ за період жовтень 2018 року; 4) №14775/10/13-01-14-14 від 23.04.2018 року по взаємовідносинах з ТзОВ «Волинь Мото», що містяться у податковій декларації з ПДВ за період лютий 2018 року та з ТзОВ «Автохелп 2016», що містяться у податковій декларації з ПДВ за період грудень 2017 року; 5) №27760/10/13-01-14-14 від 08.08.2018 року по взаємовідносинах з ТзОВ «Волинь Мото», що містяться у податковій декларації з ПДВ за період березень 2018 року (а.с. 10-11, 14-15, 18-19, 22, 25-26 Т.1).

На виконання вимог вказаних запитів позивач надавав ГУ ДФС у Львівській області письмові відповіді від 22.09.2017 року, від 21.12.2017 року, від 09.01.2018 року, від 15.05.2018 року, від 29.08.2018 року та документальні підтвердження господарських операцій по взаємовідносинах з ПП «Автоінтерлогістик», з ТзОВ «Лембуд», ТзОВ «Волинь Мото» та з ТзОВ «Автохелп 2016» (а.с. 12-13, 16-17, 20-21, 23-24, 27-29 Т.1).

03 жовтня 2018 року відповідачем видано Наказ №5657 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Торговий Дім «ГАЛ-КАТ» тривалістю 1 робочий день з 09.10.2018 року, з метою дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із ПП «Автоінтерлогістик» (39991861) за період червень 2017 року, ТзОВ «ЛЕМБУД» (39780161) за період вересень, жовтень 2017 року, ТзОВ «Автохелп 2016» (40809731) за період грудень 2017 року, ТзОВ «Волинь Мото» (37598276) за період лютий, березень 2018 року (а.с. 9, 64 Т.1).

Така перевірка була проведена відповідачем 09.10.2018 року і за наслідками цієї перевірки складено Акт №2528/13-01-14-14/39961271 від 17.10.2018 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД «Гал-Кат» з питань проведення взаємовідносин із ПП «Автоінтерлогістик» за період червень 2017 року, ТзОВ «Лембуд» за період вересень, жовтень 2017 року, ТзОВ «Автохелп 2016» за період грудень 2017 року, ТзОВ «Волинь Мото» за період лютий, березень 2018 року (а.с. 66-83 Т.1).

У висновках цього Акту перевірки зазначено, що перевіркою встановлено порушення ТзОВ «ТД «Гал-Кат»: п.198.1, п.198.2, 198.3, ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України, внаслідок чого підприємством занижено суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 60452155 грн., в т.ч. за червень 2017 року 7825940 грн., за вересень 2017 року 14335668 грн., за жовтень 2017 року 10787315 грн., за грудень 2017 р. 1758714 грн., за січень 2018 р. 7961832 грн., за лютий 2018 р. 7782549 грн., за квітень 2018 р. 10000137 грн..

На підставі вказаного вище Акта перевірки від 17.10.2018 р. відповідачем ГУ ДФС у Львівській області винесено відносно позивача податкове повідомлення-рішення від 13.11.2018 року № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 90678233 грн., в тому числі 60452155 грн. за податковими зобов`язаннями та 30226078 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 124 Т.1).

Розрахунки податкових зобов`язань і штрафних санкцій в розрізі контрагентів за цим ППР надано суду апеляційної інстанції (а.с. 98 Т.3).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо протиправності спірного Наказу №5657 від 03.10.2018 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТД «Гал-Кат», протиправності спірного податкового повідомлення-рішення № від 13.08.2018 року та наявності підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, з врахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до п.73.3 ст.73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обовязкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Документальною перевіркою, згідно п.75.1.2. ст.75 ПК України, вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

З матеріалів справи видно, що у оскарженому Наказі №5657 від 03.10.2018 р. «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Торговий Дім «Гал-Кат» правовою підставою для проведення невиїзної перевірки позивача податковим органом вказано, зокрема п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Судом першої інстанції вірно враховано, що згідно пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі, коли отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Із матеріалів справи видно, що проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Торговий Дім «Гал-Кат» передували запити відповідача «Про надання інформації та документальне підтвердження»: №13729/10/13-01-14-14 від 11.09.2017 р.; №23742/10/13-01-14-14 від 08.12.2017 року; №24628/10/13-01-14-14 від 18.12.2017 року; №14775/10/13-01-14-14 від 23.04.2018 року; №27760/10/13-01-14-14 від 08.08.2018 року щодо здійснення господарських операцій позивача з контрагентами ТзОВ «Автохелп 2016», ТзОВ «Лембуд», ТзОВ «Волинь Мото» та ПП «Автоінтерлогістик».

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що відповідач отримав відповіді ТзОВ «ТД «ГАЛ-КАТ» щодо питань поставлених у вищезгаданих запитах та додаткові документи, однак, виніс оскаржений Наказ №5657 від 03.10.2018 р. «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Торговий дім Гал-Кат», не проінформувавши позивача про те, яку саме інформацію не було надано позивачем у його відповідях та які саме додаткові документи потрібно надати, крім вже наданих, для встановлення тих чи інших обставин.

Судом першої інстанції також було об`єктивно встановлено та не спростовано апелянтом, що на письмові запити Головного управління ДФС у Львівській області позивач надав відповіді, які містять всю інформацію та всі документи до такої інформації.

Також, в матеріалах адміністративної справи немає і за результатами судового розгляду судом не отримано і відповідачем не надано доказів того, що подана позивачем інформація та документи є недостовірними, або, що таких недостатньо для встановлення тих чи інших обставин.

Крім цього, суд першої інстанції вірно врахував правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 13.02.2019 року (справа №813/112/18), згідно з якою виявлення фактів, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями. При цьому, у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення необґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена. Суб`єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки та оспорити його у суді, тоді суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб`єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

Враховуючи наведені обставини справи та норми законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржений Наказ №5657 від 03.10.2018 р. «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Торговий дім Гал-Кат» винесений за відсутності фактичних підстав (обставин) та передумов, а тому підлягає скасуванню.

Відносно позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 13.08.2018 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 90678233 грн., то суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції про те, що така вимога підлягає задоволенню.

Так, відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України).

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг (п.198.1 ст.198 ПК України).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п.198.2 ст.198 ПК України).

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п.198.3 ст.198 ПК України).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (п.201.8 ст.201 ПК України).

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу їх покупця, та є підставою для нарахування податкового кредиту (п.201.10 ст.201 ПК України).

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7 ст.201 ПК України).

Таким чином, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Крім цього, згідно п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 996-XIV(далі - Закон).

Так, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ст.9 Закону).

На основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов`язані складати фінансову звітність (ст. 11 Закону).

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства (ч.1 ст.3 Закону).

Суд апеляційної інстанції також враховує, що будь-які документи мають силу первинних документів і можуть бути використані для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарських операцій.

При цьому, сама по собі наявність належним чином оформлених первинних документів не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності включення сум витрат до податкового обліку, у разі недоведення реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. З метою податкового обліку господарські операції мають оформлюватися будь-якими первинними документами, але їх зміст та складання повинні відповідати не лише вимогам податкового законодавства, а й законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції.

Відтак, розглядаючи спір про правомірність формування платником податку понесених витрат, необхідно надати належну правову оцінку усім доказам та обставинам, що стосуються предмету доказування, в їх сукупному зв`язку один з одним, з`ясувати характер та зміст спірних операцій позивача з його контрагентом, дослідити договори укладені з останнім, а також усі укладені на його реалізацію первинні документи, пов`язані з їх виконанням та які належить складати залежно від певного виду господарської операції, і лише на підставі цього зробити вмотивований висновок про достовірність чи не достовірність даних, вказаних в первинних документах, або про їх невідповідність вимогам чинного податкового законодавства чи навпаки, а також про те, чи відбувся дійсний рух активів між учасниками відповідних операцій.

Суд апеляційної інстанції враховує, що зі змісту Акту перевірки від 17.10.2018 року видно, що висновки відповідача щодо заниження позивачем ТзОВ «Торговий Дім «ГАЛ-КАТ» податку на додану вартість на загальну суму 60452155 грн., в т.ч. за червень 2017 року 7825940 грн., за вересень 2017 року 14335668 грн., за жовтень 2017 року 10787315 грн., за грудень 2017 року 1758714 грн., за січень 2018 року 7961832 грн., за лютий 2018 року 7782549 грн., за квітень 2018 року 10000137 грн., обгрунтовані тим, що позивач не підтвердив факту здійснення господарських операцій з контрагентами ТзОВ «Автохелп 2016», ТзОВ «Лембуд», ТзОВ «Волинь Мото» та ПП «Автоінтерлогістик».

З цього приводу судом першої інстанції встановлено, що позивач ТзОВ «Торговий Дім «ГАЛ-КАТ» перебуває на податковому обліку, основним видом економічної діяльності якого є « 46.72 оптова торгівля металами та металевими рудами», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців від 26.08.2015 р. (а.с. 30 Т.1).

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що між позивачем ТзОВ «ТД «ГАЛ-КАТ» (покупець) з ТзОВ «Автохелп 2016» (продавець) було укладено договір купівлі-продажу №9-п від 01.12.2017 р., згідно умов якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар (виливки мідні), а покупець прийняти і оплатити на умовах цього Договору. Доставка товару здійснюється покупцем (а.с. 109 Т.3).

Суд першої інстанції вірно встановив та врахував, що здійснення позивачем господарських операцій із ТзОВ «Автохелп 2016», зокрема, придбання у грудні 2017 року виливок мідних в кількості 467,688 т. на суму 90934595 грн. в т.ч. ПДВ 16489099 грн., підтверджується матеріалами справи, а саме: податковими накладними за грудень 2017 року, платіжними дорученнями за вересень-грудень 2017 року, товарно-транспортними та видатковими накладними за грудень 2017 року (а.с. 192-230 Т.1; 1-63 Т.2, 130-180 Т.3).

Щодо формування податкового кредиту та взаємовідносин позивача з контрагентом ТзОВ «Волинь Мото», то з матеріалів справи видно, що 01.08.2017 року між позивачем (покупець) та ТзОВ «Волинь Мото» було укладено договір купівлі-продажу №7-п, згідно умов якого покупець придбаває в продавця виливки мідні, доставка товару здійснюється покупцем (а.с. 111-112 Т.3).

Суд першої інстанції вірно встановив та врахував, що на виконання умов договору від 01.08.2017 року №7-п, у лютому 2018 року ТзОВ «ТД «ГАЛ-КАТ» придбало в ТзОВ «Волинь Мото» виливки мідні в кількості 28,698 т. на суму 6083976 грн. в т.ч. ПДВ 1013996 грн. та у березні 2018 року в кількості 281,694 т. на суму 60000822 грн. в т.ч. 10000137 грн..

Здійснення позивачем вищезгаданих господарських операцій із ТзОВ «Волинь Мото» підтверджується матеріалами справи, а саме: видатковими накладними та товарно-транспортними накладними за лютий-березень 2018 року, податковими накладними за лютий-березень 2018 року, платіжними дорученнями за березень-квітень 2018 року (а.с. 150-191 Т.1, 222-242 Т.3).

Щодо взаємовідносин ТзОВ «ТД «ГАЛ-КАТ» з контрагентом ТзОВ «Лембуд», то з матеріалів справи видно, що між позивачем (покупець) та ПП «Лембуд» (продавець) було укладено договір купівлі-продажу №8-п від 01.08.2018 року, відповідно до умов якого покупець придбаває в продавця товар, вказаний у специфікаціях, доставка товару здійснюється покупцем зі складу продавця (а.с. 110 Т.3).

Суд першої інстанції вірно встановив та врахував, що на виконання умов зазначеного договору ТзОВ «ТД «ГАЛ-КАТ» у вересні 2017 року придбало в ТзОВ «Лембуд» виливки мідні в кількості 466,6 т. на суму 99179028 грн., в т.ч. ПДВ 16529838 грн. та у жовтні 2017 р. - в кількості 250,2 т. на суму 51558870 грн., в т.ч. ПДВ 8593145 грн..

Здійснення позивачем вищезгаданих господарських операцій із ТзОВ «Лембуд» підтверджується матеріалами справи, а саме: податковими накладними за вересень 2017 року на суму ПДВ 16529838 грн. та за жовтень 2017 року на суму ПДВ 8593145 грн., платіжними дорученнями за вересень-жовтень 2017 року; видатковими накладними та товарно-транспортними накладними за вересень-жовтень 2017 року (а.с. 96-177 Т.2, 181-221 Т.3).

Також суд першої інстанції вірно встановив та врахував, що здійснення позивачем господарських операцій із контрагентом ПП «Автоінтерлогістик», зокрема, придбання у червні 2017 року в ПП «Автоінтерлогістик» заготівки мідної для волочіння (катанку) на суму 46955640 грн., в т.ч. ПДВ 7825940 грн., підтверджується матеріалами справи, а саме: - договором купівлі-продажу №5-п від 01.06.2017 року, укладеним між ТзОВ «ТД «Гал-Кат» (покупець) та ПП «Автоінтерлогістик» (продавець), згідно умов якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець прийняти і оплатити на умовах цього Договору, доставка товару здійснюється покупцем; - податковими накладними на реалізацію ТзОВ «ТД «Гал-Кат» товару заготівки мідної для волочіння (катанки) за червень 2017 року; - платіжними дорученнями за липень, серпень, листопад 2017 року; - видатковими накладними та товарно-транспортними накладними за червень 2017 року (а.с. 64-95 Т.2, 106-108 Т.3, 113-129 Т.3).

Також, судом першої інстанції було вірно враховано висновок експерта від 30.11.2018 р. №09/11-18 судово-економічної експертизи, відповідно до якого документального підтверджується відображення операцій в бухгалтерському обліку щодо придбання товарно-матеріальних цінностей, зокрема, за період жовтень 2016 р. - вересень 2018 р., у ПП «Автоінтерлоґістик» на суму 117217288,40 грн., ТзОВ «Автохелп 2016» на суму 119937318,40 грн., ТзОВ «Волинь-Мото» на 79575909,47 грн., ТзОВ «Лембуд» на суму 187934862,66 грн., та відображення у податковому обліку ТзОВ «ТД «Гал-Кат» податкового кредиту з податку на додану вартість по здійсненим операціям з придбання товарно-матеріальних цінностей у ПП «Автоінтерлогістик» на суму 19536214,73 грн., ТзОВ «Автохелп 2016» на суму 19989553,07 грн., ТзОВ «Волинь-Мото» на 13262651,58 грн., ТОВ «Лембуд» на суму 31322477,11 грн., за даними поданих документів (а.с. 179-269 Т.2).

Відносно доводів відповідача, що у складених позивачем за результатами господарської діяльності з контрагентами ПП «Автоінтерлогістик», ТзОВ «Лембуд», ТзОВ «Автохелп 2016», ТзОВ «Волинь Мото» документах відсутня необхідна інформація, то судом першої інстанції вірно зазначено, що наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні даних податкового обліку.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 17.04.2018 року (справа №815/2578/16), згідно з якою сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні даних податкового обліку, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Щодо покликання апелянта на інформацію про контрагентів позивача ТзОВ «Автохелп 2016», ТзОВ «Лембуд», ТзОВ «Волинь-Мото» та ПП «Автоінтерлогістик», згідно якої встановлено відсутність у даних контрагентів відповідного майна та трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій, відсутністю ділової мети даних операцій, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необгрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру.

Крім цього, позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

Наведене узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 23 жовтня 2018 року (справа №815/2946/13-а) та постанові від 13.11.2018 р. (справа №805/528/17-а).

Судом першої інстанції було вірно встановлено та враховано, що на момент складання податкових накладних позивач та його контрагенти були зареєстровані як платники податку на додану вартість та мали свідоцтва платника податків на додану вартість.

Крім цього, судом першої інстанції враховано, що Європейський Суд з прав людини у своєму рішення від 22.01.2009 р. (справа «БУЛВЕС» АД проти Болгарії») зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Також в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надані докази фіктивної діяльності ТзОВ «Автохелп 2016», ТзОВ «Лембуд», ТзОВ «Волинь-Мото» та ПП «Автоінтерлогістик».

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на відсутність відомостей про наявність відносно посадових осіб контрагентів ТзОВ «Автохелп 2016», ТзОВ «Лембуд», ТзОВ «Волинь-Мото» та ПП «Автоінтерлогістик» вироків у кримінальних справах з приводу господарської діяльності цих товариств.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними покликання апелянта на Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 25.04.2019 року в справі №463/1886/19 про звільнення від кримінальної відповідальності за ст.212 ч.1 КК України директора ПП «Автоінтерлогістик» ОСОБА_1 , як на обґрунтованість висновків податкового органу щодо досліджуваних у даній адміністративній справі взаємовідносин між позивачем ТзОВ «ТД «ГАЛ-КАТ» та контрагентом ПП «Автоінтерлогістик».

З цього приводу суд враховує, що із змісту вказаної ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 25.04.2019 року по справі №463/1886/19 видно, що директор ПП «Автоінтерлогістик», з метою ухилення від сплати податку на додану вартість та безпідставного формування податкового кредиту з податку на додану вартість ПП«Автоінтерлогістик» у червні 2017року відобразив по бухгалтерському та податковому обліках товариства податкові накладні по операціях з придбання товарно-матеріальних цінностей (заготівка мідна для волочіння) у ТОВ «Марселл» (), які мають ознаки безтоварності, а саме: податкову накладну №1193 від 23.06.2017р. «Заготівка мідна для волочіння (EN1977-CU-ETP-8-3000-CL)» в кількості 20 тон на загальну суму 2586000 грн., в т.ч. ПДВ 431000 грн., та податкову накладну №1195 від 23.06.2017р. «Заготівка мідна для волочіння (EN 1977-CU- ETP-8-3000-CL)» в кількості 20 тон на загальну суму 2586000 грн., в т.ч. ПДВ 431000 грн.. Тобто, ПП «Автоінтерлогістик» в загальному було придбано «Заготівку мідну для волочіння (EN 1977-CU-ETP-8-3000-CL)» у ТОВ «Марселл» у червні 2017 рік - 40 тон..

Однак, згідно розглядуваного у даній адміністративній справі Акту перевірки №2528/13-01-14-14/39961271 від 17.10.2018р., ДФС у Львівській області було проведено перевірку взаємовідносин із ПП «Автоінтерлогістик» за період червень 2017р. та встановлено, що ТОВ «ТД «ГАЛ-КАТ» придбало в ПП «Автоінтерлогістик» в червні 2017р. 269,860 тон заготівки мідної для волочіння (катанку) на суму 46955640 грн. в т.ч. ПДВ - 7825940 грн., згідно податкових накладних, які зареєстровані в ЄРПН.

Отже, у розглядуваній адміністративній справі дата та об`єм придбання ТОВ «ТД «ГАЛ-КАТ» в ПП «Автоінтерлогістик» заготівки мідної це 16, 17, 19, 20, 21, 22, 23, 26 червня 2017р. - загальною вагою - 269,860 тон, а згідно ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 25.04.2019 року це 23 червня 2017 рік придбання «Заготівки мідної для волочіння (EN 1977-CU-ETP-8-3000-CL)» у ТОВ «Марселл» вагою 40 тон..

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що господарські операції по придбанню позивачем товару у ТзОВ «Автохелп 2016», ТзОВ «Лембуд», ТзОВ «Волинь-Мото» та ПП «Автоінтерлогістик» відбувалися фактично, були здійснені в межах господарської діяльності цих платників податків, а тому твердження податкового органу про те, що вказані господарські операції фактично не відбувались є необґрунтованими і не підтверджуються доказами по справі.

Згідно статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність зі сторони позивача порушень норм податкового законодавства, описаних в акті перевірки від 17.10.2018 року, а тому оскаржене позивачем податкове повідомлення-рішення відповідача від 13.11.2018 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відносно позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Торговий дім Гал-Кат» на підставі Наказу №5657 від 03.10.2018 р., то суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що така вимога підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні цієї частини позовних вимог, тобто визнання протиправними дій відповідача по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Торговий дім «ГАЛ-КАТ», слід відмовити, оскільки на момент проведення такої перевірки оскаржений Наказ №5657 від 03.10.2018 р. був чинним та підлягав виконанню, а дії податкового органу були зумовлені саме необхідністю виконання цього Наказу.

При цьому, з матеріалів справи видно, що дію Наказу ГУ ДФС у Львівській області №5657 від 03.10.2018 р. було зупинено ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 року, тобто уже після проведення перевірки, яка була завершена 09.10.2018 р. (а.с. 52-54 Т.1).

Таким чином, дії відповідача, тобто активна процесуальна діяльність посадових осіб податкового органу, щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Торговий дім Гал-Кат» на підставі Наказу №5657 від 03.10.2018 р., були вчинені відповідно до норм чинного законодавства, в межах повноважень податкового органу, на виконання цих повноважень та у визначений законом спосіб.

Відносно позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо складання акту перевірки №2528/13-01-14-14/39961271 від 17.10.2018 р., то суд апеляційної інстанції враховує, що рішення суду першої інстанції від 12.03.2019 року в цій частині, тобто щодо відмови у задоволенні цієї позовної вимоги, позивачем не оскаржено в апеляційному порядку.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржене рішення суду першої інстанції від 12.03.2019 року винесене з частковим порушенням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому таке рішення суду слід скасувати частково, а саме, в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дій ГУ ДФС у Львівській області щодо проведення перевірки на підставі наказу №5657 від 03.10.2018 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Торговий дім «ГАЛ-КАТ», і в цій частині прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні відповідної позовної вимоги.

У решта частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року слід залишити без змін, оскільки у решта частині судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2019 року було відстрочено апелянту Головному управлінню ДФС у Львівській області сплату судового збору у розмірі 898878 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 року, до ухвалення судового рішення Восьмим апеляційним адміністративним судом у справі № 1340/4669/18. Тому вказану суму несплаченого судового збору слід стягнути із апелянта (відповідача), правонаступником якого являється Головне управління ДПС у Львівській області.

При цьому, колегія суддів зазначає, що часткове скасування оскарженого рішення суду від 12.03.2019 року не впливає на розподіл судового збору.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області задоволити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року в адміністративній справі №1340/4669/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ГАЛ-КАТ» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення скасувати частково, а саме, в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Львівській області щодо проведення перевірки на підставі наказу №5657 від 03.10.2018 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Торговий дім «ГАЛ-КАТ», і в цій частині прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ГАЛ-КАТ» про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Львівській області щодо проведення перевірки на підставі наказу №5657 від 03.10.2018 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Торговий дім «ГАЛ-КАТ».

У решта частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року в адміністративній справі №1340/4669/18 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (як правонаступника Головного управління ДФС у Львівській області), в спеціальний фонд Державного бюджету України судові витрати на суму 898878 (вісімсот дев`яносто вісім тисяч вісімсот сімдесят вісім) грн. несплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, які перерахувати за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів УК у Галицькому районі м.Львова; код отримувача за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; рахунок отримувача 1057; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу: «Судовий збір, за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Львівській області по справі №1340/4669/18»; 101; код платника; Восьмий апеляційний адміністративний суд.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Л. Я. Гудим
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 20.09.2019 року