Справа № 520/3634/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 р.Справа № 520/3634/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Биковченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 24.06.19 року по справі № 520/3634/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про скасування наказів та стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив суд:

- скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 346 від 27.02.2019 року "Про затвердження розмірів преміювання поліцейських, працівників апарату, окремих підрозділів, відділів (відділень) поліції ГУНП в Харківській області в лютому 2019 року", в частині депреміювання в розмірі 3900 грн. 00 коп. слідчого відділення розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції Денисенка Олега Олексійовича;

- скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 489 від 29.03.2019 року "Про затвердження розмірів преміювання поліцейських, працівників апарату, окремих підрозділів, відділів (відділень) поліції ГУНП в Харківській області в березні 2019 року" в частині де преміювання, в розмірі 3900 грн. 00 коп. слідчого відділення розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції Денисенка Олега Олексійовича;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (), юридична адреса: 61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, буд. 5, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків № НОМЕР_1 , матеріальну шкоду на суму 7800 грн. 00 коп. та моральну шкоду на суму 7000 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 14800 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуваними наказами № 346 від 27.02.2019 року, № 489 від 29.03.2019 року ОСОБА_1 депремійовано та з його грошового забезпечення протиправно стягнуто за лютий - березень 2019 року грошових коштів у загальному розмірі 7800,00 грн. Позивач не погоджується з причиною зняття з нього премії, яка в обох випадках полягає у невиявленні причин та умов, що сприяють учиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, оскільки таке завдання не входить до кола його обов`язків як працівника поліції так і слідчого органів Національної поліції України. Позивач вважає, що зменшення розміру премії за лютий - березень 2019 року за своєю суттю є накладенням дисциплінарного стягнення за дисциплінарний проступок. Проте відносно нього не проводилися жодні розслідування, що передують накладенню дисциплінарного стягнення. Також зазначив, що оскаржувані накази приймалися на основі пропозицій начальника Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області, з якими позивача не ознайомлено. Порушення прав та гарантій позивача як працівника поліції спричинило серйозні душевні хвилювання та моральні страждання, у зв`язку з чим відповідач також повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду у розмірі 7 000,00 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючи з вказаним рішенням, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги, заявник зазначає, що оскаржуване рішення по справі порушує його право на достатній рівень для нього та його сімї та на справедливий судовий розгляд, захист прав та інтересів судом, передбачених ст.ст. 48, 55 Конституції України та ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположний свобод.

В судовому засіданні позивач просив рішення суду першої інстанції скасувати з підстав, наведених в апеляційній скарзі та задовольнити його позовні вимоги в повном обсязі.

Представник відповідача просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, а у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), згідно наказу ГУНП в Харківській області від 22.08.2017 року № 543 о/с переміщений на посаду слідчого відділення розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області згідно рапорту від 11.08.2017 року.

Так, начальником Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області подано до ГУ НП в Харківській області пропозиції щодо преміювання поліцейських понад установлені рекомендовані граничні розміри грошового забезпечення за лютий - березень 2019 року.

В обох пропозиціях щодо преміювання поліцейських ГУНП в Харківській області у лютому - березні 2019 року в обґрунтування встановленої позивачу премії в меншому розмірі (зменшено за два місяці на 7800,00 грн.) зводиться до не виявлення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 причин та умов, що сприяють учиненню кримінальних та адміністративних правопорушень.

Наказом начальника ГУНП в Харківській області № 346 від 27.02.2019 року "Про затвердження розмірів преміювання поліцейських, працівників апарату, окремих підрозділів, відділів (відділень) поліції ГУНП в Харківській області в лютому 2019 року" затверджено розміри преміювання в лютому 2019 року співробітників ГУПН в Харківській області. Згідно затвердженого наказом №3 46 від 27.02.2019 року списку преміювання поліцейських та працівників Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області, позивачу встановлено премію за лютий 2019 року 59,645 %.

Також, наказом начальника ГУНП в Харківській області № 489 від 29.03.2019 року затверджено розміри преміювання у березні 2019 року співробітників ГУПН в Харківській області. Згідно затвердженого списку преміювання поліцейських та працівників Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області, премія позивача за березень 2019 року складає 59,645 %.

Позивач не погоджується з оскаржуваними наказами Головного управління Національної поліції в Харківській області № 346 від 27.02.2019 року, № 489 від 29.03.2019 року та вважає їх протиправними, оскільки на його думку: 1) обов`язок, що вказаний причиною зменшення премії, не входить до кола його професійних обов`язків як працівника ГУНП в Харківській області; 2) фактично зменшення розміру премії є по суті накладенням дисциплінарного стягнення; 3) накази приймали на основі пропозицій начальника Слобідського відділу ГУ НП в Харківській області на преміювання, з якими позивача не ознайомлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані накази ГУ НП в Харківській області № 346 від 27.02.2019 року, № 489 від 29.03.2019 року є правомірними та не підлягають скасуванню.

Колегія суддів частково не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про національну поліцію" (далі-Закон №580).

Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (ч.1 ст. 1 Закону №580).

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону №580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно п.1, 2 ч.1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною 1, 2 ст. 19 Закону №580 передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції

Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Тобто, інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, до поліцейських не може бути застосовано.

Відповідно до ст. 139 КупАП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно та повно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Отже, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, уставів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосувати положення ст. 147 КЗпП України.

Згідно ст. 139, ст. 140, ст. 142 КЗпП України для робітників і службовців підприємств, установ, організацій, порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків.

Тобто, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому, закон вимагає аби факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків.

Відповідно до п.5 ч.1 розділу ІІ Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.07.2017 року № 570 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 липня 2017 року за №918/30786, на органи досудового розслідування покладаються завдання щодо виявлення причин і умов, які сприяють учиненню кримінальних правопорушень, і вжиття через відповідні органи заходів щодо їх усунення.

Матеріалами справи встановлено, що позивач перебуває на посаді слідчого відділення розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області.

Начальником Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області подано до ГУ НП в Харківській області пропозиції щодо преміювання поліцейських понад установлені рекомендовані граничні розміри грошового забезпечення за лютий - березень 2019 року, в яких зазначено відсоток премії ОСОБА_1 (59,645% - за лютий - березень 2019 року) та обґрунтовано причини зменшення розміру його премії за вказаний період, а саме "не виявлення причин та умов, що сприяють учиненню кримінальних та адміністративних правопорушень", на підставі яких ГУ НП в Харківській області видано оскаржувані накази на преміювання № 346 від 27.02.2019 року та № 489 від 29.03.2019 року.

Відповідно до ч. 3 розділу VI Положення зазначено, що при виконанні своїх службових обов`язків слідчий зобов`язаний: 1) під час досудового розслідування дотримуватись вимог Конституції України, КПК України та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 2) забезпечувати повне, всебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків; 3) виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі; 4) забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження; 5) не розголошувати відомості, що становлять державну чи іншу таємницю, що охороняється законом, інформацію про приватне (особисте і сімейне) життя особи та інші відомості, здобуті при розслідуванні кримінальних правопорушень; 6) не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості; 7) у разі наявності підстав, передбачених статтею 77 КПК України, заявляти самовідвід від участі в кримінальному провадженні в порядку, визначеному статтею 80 КПК України.

Однак, з урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що зазначеним положенням безпосередньо в обов`язках слідчого не передбачено завдання у вигляді "виявлення причин та умов адміністративних правопорушень".

Згідно пункту 12 розділу ІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. за № 669/28799 (далі - Порядок № 260), керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення. Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання. Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

Однак, в ході розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції, доказів вчинення позивачем будь-яких проступків відповідачем не надано, як і не надано доказів застосування дисциплінарних стягнень до ОСОБА_1 . Крім того, депреміювання відбулося в тому ж місяці, в якому було винесено спірні накази, а не в наступному, як це передбачає закон.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України вказано, що наказ про застосування до поліцейського стягнення виконується шляхом особистого ознайомлення поліцейського з ним, а у разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Матеріалами справи встановлено, що начальником СКЗ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції Орел А.В. 15.02.2019 та 15.03.2019 складено акти про ознайомлення ОСОБА_1 в присутності комісії з пропозиціями та протоколами оперативної наради Слобідського відділу поліції, за результатами проведення яких було прийнято рішення про депреміювання застосованого до ОСОБА_1 , а також засвідчено відмову позивача від підпису про ознайомлення.

Однак, відповідно до довідки № 2, яка міститься в матеріалах справи зазначено, що ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні у Богодухівській центральній районній лікарні після перенесеного хірургічного втручання в період з 08.02.2019 по 22.02.2019 включно.

Тобто, з вищевказаного слідує, що 15.02.2019 позивач ОСОБА_1 не міг бути присутнім на роботі та відмовитись від підпису, що засвічено актом.

Крім того, позивач зазначає, що 15.03.2019 він знаходився на робочому місці, однак з документами щодо його депреміювання йому взагалі не було для ознайомлення.

Матеріали справи містять протоколи оперативної наради керівництва Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 04.02.2019 року № 62/622 та від 06.03.2019 № 62/1293, якими ухвалено зменшити розмір премії за невиконання своїх посадових інструкцій та порушень службової дисципліни ст. лейтенанту поліції ОСОБА_1 , слідчому відділення розслідування злочинів проти життя і здоровя особи СВ на 3900 грн. у березні та у квітні 2019 року.

Однак, зазначені протоколи не містять інформації на підставі чого було прийнято рішення про таке зменшення, зокрема в чому саме виразилось порушення службової дисципліни та невиконання своїх посадових інструкцій слідчим відділення розслідування злочинів проти життя і здоров`я особи СВ ОСОБА_1 .

Крім того, в зазначених протоколах ухвалено зменшити розмір премії взагалі за інший період, ніж той, який вказаний в наказах начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 346 від 27.02.2019 та № 489 від 29.03.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіряючи рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність вимогам ч.2 ст. 2 КАС України та враховуючи вище зазначені обставини і правові норми, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для скасування наказів начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 346 від 27.02.2019 та № 489 від 29.03.2019 в частині депреміювання в розмірі 3900 грн. 00 коп. слідчого відділення розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції Денисенка ОСОБА_2 за лютий та березень 2019 року, як таких, що прийняті всупереч передбаченого законом способу.

Крім того, з метою поновлення порушеного права позивача, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 не сплачену премію за лютий та березень 2019 року у розмірі 7800 (сім тисяч вісімсот) гривень.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 7000 грн. на відшкодування завданої йому моральної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2 ст.23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Звертаючись до суду із вимогою про відшкодування моральної шкоди позивач повинен зазначити обставини того, у чому полягає моральна шкода, якими діями, рішеннями вона завдана та якими доказами вона підтверджена.

При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні; чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що звертається до суду із таким позовом.

В обґрунтування наявності підстав для стягнення моральної шкоди позивач зазначає, що незаконне депреміювання і порушення його прав та гарантій як працівника призвели до значних моральних страждань, втрати впевненості в завтрашньому дні та побоюванні незаконного звільнення з боку керівництва підрозділу, де він працює, а також призводить до необхідності докладання додаткових зусиль до організації свого життя.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивачем не було надано доказів заподіяння йому душевних страждань протиправною бездіяльністю відповідача по справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача.

Враховуючи те, що позивачем належним чином не доведені факт заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також не зазначено, з чого позивач виходив при оцінюванні заподіяної йому шкоди, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 7000 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не враховано наведені обставини справи, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно положень ст. 317 КАС України з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року по справі № 520/3634/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування наказів та стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 346 від 27.02.2019 року "Про затвердження розмірів преміювання поліцейських, працівників апарату, окремих підрозділів, відділів (відділень) поліції ГУНП в Харківській області в лютому 2019 року", в частині депреміювання в розмірі 3900 грн. 00 коп. слідчого відділення розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції Денисенка ОСОБА_2 .

Скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 489 від 29.03.2019 року "Про затвердження розмірів преміювання поліцейських, працівників апарату, окремих підрозділів, відділів (відділень) поліції ГУНП в Харківській області в березні 2019 року" в частині де преміювання, в розмірі 3900 грн. 00 коп. слідчого відділення розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції Денисенка ОСОБА_2 .

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 не сплачену премію за лютий та березень 2019 року у розмірі 7800 (сім тисяч вісімсот) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 20.09.2019 року