Справа № 420/3993/19
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3993/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.05.2019 року №1172043/42863633;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №11 від 16.04.2019 року, яка складена ТОВ «ЦПР «УСПІХ+» на адресу ТОВ «ФОРМАГ» на загальну суму 255200,00 грн., в тому числі ПДВ - 42533,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з посиланням на фактичні обставини справи, зазначає, що відповідно до приписів п.201.10 ст.201 ПК України ТОВ «ЦПР «УСПІХ+» складено податкову накладну №11 від 16.04.2019 року та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, однак її реєстрацію було зупинено. Позивачем отримано квитанції про те, що обсяг постачання товару/послуг 43.99, 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання даного товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку та позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. У позові вказано, що ТОВ «ЦПР «УСПІХ+» було направлено на адресу ГУ ДФС в Одеській області повідомлення №1 від 16.05.2019 року щодо надання пояснень та копій документів щодо податкової накладеної/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено (копії документів, що підтверджують отримання, переміщення та реалізацію товару/послуги), однак рішенням Комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації рішенням від 24.05.2019 року №1172043/42863633 відмовлено у реєстрації податкової накладної №11 від 16.04.2019 року.

Як зазначено у позовній заяві, позивач з прийнятим рішенням не погоджується, вважає його необґрунтованим як нормативно, так і документально. ТОВ «ЦПР «УСПІХ+» зазначає, що надані до контролюючого органу документи засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентами господарських зобов`язань не мають дефекту форми, змісту або походження.

Зважаючи на вищевикладене та посилаючись на положення пп. 5, 7, 10, 14, 21, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117, п.п.201.1, 201.10, п.201.16 ст.201 ПК України, п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 341), позивач просить суд визнати протиправним та скасувати спірне рішення.

Ухвалою від 08.07.2019 року Одеським окружним адміністративним судом прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та відкрито провадження в адміністративній справі.

Вказаною ухвалою судом встановлено сторонами строки для подання заяв по суті справи та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 КАС України.

25.07.2019 року (вх. №ЕП/5556/19) від представника відповідачів надійшов відзив на позов разом із додатками (а.с.210-221), в якому, з посиланням на фактичні обставини справи щодо прийняття спірного рішення та положення п.п.12, 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117, Державна фіскальна служба України та Головне управління ДФС в Одеській області просять суд відмовити у задоволенні позовної заяви ТОВ «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+».

29.07.2019 року (вх. №27213/19) представник позивача подав відповідь на відзив (а.с.222-224), в якій ТОВ «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» зазначає про необґрунтованість доводів представника відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги.

Станом на 23.09.2019 року заперечень до суду не надходило.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Оскілки шістдесятий день припадає на період перебування головуючого судді по справі у відпустці (інший неробочий день), з урахуванням положень ч.1, ч.6 ст.120, ст.258 КАС України, останнім днем для вирішення даної справи є 23.09.2019 року.

Отже, дана адміністративна справа вирішується судом 23.09.2019 року у межах строку, визначеного ст. 258 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, відповіді на відзив і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» (ідентифікаційний код юридичної особи 42863633) зареєстровано як юридична особа 05.03.2019 року та з цього часу взято на податковий облік.

01.04.2019 року «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» (ідентифікаційний код юридичної особи 42863633) зареєстровано платником податку на додану вартість (а.с.24).

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.19-23), основним видом економічної діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» за КВЕД є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

Судом встановлено, що 26.03.2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» (Виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Формаг» (Замовник) укладено договір надання послу №0104-19, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе обов`язки з виконання робіт по навантаженню і вивезенню ґрунту, а також послуги по переносу паркану, включно частини нахиленого паркану на об`єкті розташованому за адресою:м.Одеса, вул.Аеропортівська, 1 (а.с.47-50).

Згідно з п.2.1 Договору №0104-19 доставку будівельної техніки, обладнання, механізмів, персоналу на територію буд майданчика Виконавець здійснює самостійно за свій рахунок.

Пунктом 3.1 Договору №0104-19 визначено, що до початку виконання робіт визначених у цьому Договорі, Замовник і Виконавець визначають обсяги виконуваних робіт.

Відповідно до п.2.1 Договору №0104-19 вартість виконання робіт за цим Договором визначається відповідно до виконання обсягів, за ціною, що склалася на момент укладення Договору та незалежно від категорії ґрунту становить: 2600,00 грн. (у тому числі ПДВ) за 1 ходу 4-х осьного самоскиду 30 тон. (22 м.куб) включно з навантаженням; 1500,00 грн. (у тому числі ПДВ) за 1 секцію перенесеного та переустановленого паркану.

Пунктом 3.1 Договору №0104-19 визначено, що оплата за роботи, передбачені цим Договором здійснюється Замовником на умовах авансу шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Згідно з п.3.2 Договору №0104-19 розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт, які подає Виконавець.

Пунктом 3.4 Договору №0104-19 визначено, що кошти за виконані роботи перераховуються Виконавцю протягом 5 днів після підписання Замовником акту здачі-прийняття виконаних робіт.

Відповідно до п.6.1 Договору №0104-19 даний Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань згідно з умовами Договору.

Судом встановлено, що на виконання умов 3.1 Договору №0104-19 товариством з обмеженою відповідальністю «Формаг» було здійснено оплату (аванс) у розмірі 101400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1774 від 05.04.2019 року та випискою з 05.04.2019 року по 05.04.2019 року (а.с.51-52).

ТОВ «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» за правилом першої події складено податкову накладну №6 від 05.04.2019 року на загальну суму 101400,00 грн., в тому числі ПДВ - 16900,00 грн. (а.с.53), яку направлено на реєстрацію та прийнято контролюючим органом (а.с.54).

16 квітня 2019 року ТОВ «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» та ТОВ «Формаг» складено акт надання послуг №3 (а.с.55) згідно якого на підставі Договору №0104-19 від 26.03.2019 року Виконавцем, яким є позивач, виконано наступні роботи:

- виконання робіт по навантаженню і перевезенню ґрунту за місцем на об`єкті розташованому за адресою: м.Одеса, вул.Аеропортівська, 1;

- послуги екскаватора на об`єкті розташованому за адресою: м.Одеса, вул.Аеропортівська, 1;

- виконання робіт по навантаженню і вивезенню ґрунту на об`єкті розташованому за адресою: м.Одеса, вул.Аеропортівська, 1.

Згідно вказаного акту №3 від 16.04.2019 року загальна вартість робіт склала 356600,00 грн., в тому числі ПДВ - 59433,33 грн.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, 18.04.2019 року на підставі платіжного доручення №2033 ТОВ «Формаг» здійснено оплату за послуги ТОВ «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» у загальному розмірі 255200,00 грн. (а.с.57-58).

Як зазначено позивачем, вказану сплату у розмірі 255200 здійснено ТОВ «Формаг» на підставі акту наданих послуг №3 від 16.04.2019 року з урахуванням раніше сплаченого авансу згідно платіжного доручення №1774 від 05.04.2019 року (356600 грн.(загальна сума виконаних робіт)-101400 (сума сплаченого авансу) =255200).

На підтвердження реальності надання позивачем послуг на підставі договору №0104-19 позивач надав до суду:

- товарно-транспортні накладні за 02.04.2019 року, 03.04.2019 року, 04.04.2019 року, 05.04.2019 року, 08.04.2019 року, 09.04.2019 року, 10.04.2019 року (а.с.60-77) згідно яких з м.Одеса, вул.Аеропортівська, 1 на Одеське міське звалище позивачем перевозився вантаж, а саме: ґрунт;

- довідки про виконані роботи (а.с.78-79);

- договір №01/04-19 від 01.04.2019 року, укладений між ФОП Остапюк М.І. (Орендодавець) та ТОВ «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» (Орендар) про те, що Орендодавець зобов`язується передати за плату Орендареві у строкове користування, а Орендар зобов`язується прийняти у строкове користування транспорті засоби, визначені у вказаному договорі (а.с.80-86);

- акти прийому-передачі до договору №01/04-19 від 01.04.2019 року (а.с.84-92);

- додаткові угоду №1, №2 до договору №01/04-19 оренди транспортного засобу від 01.04.2019 року (а.с.93-96);

- довіреність №3 від 01.04.2019 року, видану позивачем (а.с.97);

- акти надання послуг, звірки, платіжні доручення складені на виконання договору №01/04-19 від 01.04.2019 року (а.с.98-202);

- свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів (а.с.103-111);

- договір №07-О суборенди спецтехніки з екіпажем, укладений між ПП «ВК ТЕХМОНТАЖ» (Орендодавець) та ТОВ «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» (Суборендар) згідно якого Орендодавець передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування і володіння техніку (спецтехніку) з екіпажем для використання її на об`єкті Суборендаря (а.с.112-117);

- акти прийому-передачі техніки, повернення техніки, здачі-прийняття робіт рахунок-фактуру до договору №07-О (а.с.118-121);

- платіжні доручення про сплату позивачем грошових коштів на рахунок №07-О (а.с.122-123);

- договір №1754 поставки нафтопродуктів від 18.04.2019 року, укладений між ТОВ «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» (Покупець) та ТОВ «Оіл Юг» (постачальник) та рахунок, накладну, акт приймання-передачі платіжне доручення до вказаного договору (а.с.124-130);

- договір поставки нафтопродуктів ;01042019-1 від 01.04.2019 року, укладений між ТОВ «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» (Покупець) та ТОВ «АРГОС КОМПОРЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» (постачальник) та видаткові накладні, платіжні доручення до вказаного договору (а.с.131-152);

- договір поставки №261302 від 05.04.2019 року укладений між ТОВ «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» (Покупець) та ТОВ «КПП ЦЕНТР» (Постачальник) згідно якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором (а.с.153-155).

- рахунки-фактуру до договору №261302 від 05.04.2019 року, видаткові накладні на товар: реле сталеве, наконечник куліси, підшипник роликовий та інш. (а.с.156-165);

- платіжні доручення про сплату ТОВ «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» грошових коштів на рахунок ТОВ «КПП ЦЕНТР» (а.с.165-167).

На підтвердження наявності у позивача персоналу, який здійснював роботи по договору №0104-19 від 26.03.2019 року позивачем надано до суду штатний розпис на 2019 рік та наказ про його затвердженні, повідомлення про прийняття працівників на роботу, звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надави, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, посвідчення водій, працевлаштованих на підприємстві позивача (а.с.168-189).

На підтвердження наявності у ТОВ «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» складських та офісних приміщень позивачем надано до суду копії договору оренди №14/04-19 від 01.04.2019 року, договору оренди №02.04.2019 від 02.04.2019 року, акту приймання-передавання об`єкта оренди, акту прийманні-передачі приміщення, рахунку на оплату, акту здачі-прийняття робіт, акту надання послуг, платіжних документів (а.с.190-205).

Судом встановлено, що позивачем на адресу ТОВ ФОРМАГ» за фактом надання послуг виписано податкову накладну №11 від 16.04.2019 року на загальну суму 255200,00 грн., в тому числі ПДВ - 42533,33 грн. (а.с.29-30).

Вказана податкова накладна направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, згідно квитанцій № 1 від 10.05.2019 року (а.с.31) реєстрація вищезазначеної податкової накладної була зупинена, та у ній вказано, що «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 16.04.2019 №11 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 43.99, 49,41 перевищує величину обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 «Критеріїв ризиковасті платника податку». Також, у квитанціях запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної і розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач скористався своїм правом та надав до органів ДФС повідомлення №1 від 16.05.2019 року, про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, щодо вищевказаної податкової накладної №11 від 16.04.2019 року (а.с.32-33, 215-216).

Судом встановлено, що Комісією ГУ ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації за розглядом наданих повідомлень та документів, прийнято рішення №1172043/42863633 від 24.05.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №11 від 16.04.2019 року (а.с.37-38, 213-214).

Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування у вказаному рішенні зазначено "ненадання платником податків" копій документів:

- первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі розрахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузей специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити) (рішення №1021196/34203597 від 12.12.2018 року, №972058/34203597 від 31.10.2018 року, №1069280/34203597 від 06.02.2019 року).

У вказаному рішенні зазначено, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Не погодившись з вказаними рішеннями, позивач скористався процедурою адміністративного оскарження та направив до Державної фіскальної служби скаргу на вищевказане рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН щодо податкової накладної №11 від 16.04.2019 (а.с.3941) до якої було додано 106 документів.

За результатами розгляду скарги позивача на рішення №1172043/42863633 від 24.05.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН щодо ПН11 від 16.04.2019, комісією з питань розгляду скарг ДФС України прийнято рішення №29912/42863633/2, яким залишено скаргу товариства без задоволення, а рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1172043/42863633 від 24.05.2019 року - без змін (а.с.46).

Не погодившись з вищевказаним рішенням Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 16.04.2019 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи правомірність прийняття оскаржуваних рішень, суд зазначає наступне.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21 грудня 2016 року № 1797- VIII, внесені зміни та доповнення до Податкового кодексу України та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

Положеннями п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вказаних вище норм законодавства позивачем сформовано податкову накладну №11 від 16.04.2019 та надіслано їх до ЄРПН.

Проте, реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена контролюючим органом з посиланням на те, що вони не відповідають вимогам п.п.2.1 п.2 "Критеріїв ризиковості платника податків", а в подальшому - у їх реєстрації відмовлено з тих підстав, що позивачем не надано: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі розрахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузей специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити).

Згідно п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент формування податкової накладної) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений в Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 341), (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до п. 2 Порядку №1246, податкова накладна, це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», яка набрала чинності 22.03.2018 року затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117).

Відповідно до п.5 Порядку №117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно з п.6 Порядку №117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п.7 Порядку №117 у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Суд зазначає, що вимоги п.п. 6 та 7 Порядку № 117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Пунктом 10 Порядку №117 визначено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Суд зазначає, що на виконання п. 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, Державна фіскальна служба України 21 березня 2018 року наказом № 144 затвердила, зокрема, Порядок формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків, який діяв до 03.08.2018 року (тобто, на час відмови реєстрації податкової накладної №36 від 17.09.2018 року цей Порядок вже не діяв).

При цьому, слід зазначити, що критерії ризиковості платника податку, в тому числі п.2.1 п.2 цих Критеріїв, містяться у листі ДФС України від 21.03.2018 р. N 959/99-99-07-18 "Критерії ризиковості платника податку".

Відповідно до п. 2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку податкові накладні / розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Як вбачається з бухгалтерської довідки №1 від 16.05.2019 року, яку позивачем було подано разом і повідомленням до контролюючого органу (а.с.34-6), позивач самостійно здійснює надання послуг без залучення посередників, а тому обсяг постачання товару/послуги 43.99, 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги.

Відповідно до вимог п. 12 та 13 Порядку № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної №11 від 16.04.2019 року вбачається, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Відповідно до п.14 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу зазначеної норми Порядку № 117 вбачається, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду необхідних документів.

Суд зазначає, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної №11 від 16.04.2019 року не вказано конкретного виду (переліку) необхідних документів, перелік яких встановлений у п.14 Порядку№117.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п.16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних).

Згідно п.21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Суд вважає неправомірним посилання комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації на ненадання позивачем первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі розрахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузей специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити), оскільки позивачем до комісії разом з поясненнями було подано скан-копії первинних документів, що підтверджують реалізацію товару та отримання оплати за поставлений товар.

Окрім цього суд зазначає, що в шаблоні рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у графі «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні» міститься приписка у скобках «документи, які не надано підкреслити», однак комісією цього не зроблено.

З рішення про відмову в реєстрації податкових накладних вбачається, що у розділі «Прийнято рішення про» після пункту «Ненадання платником податку копій документів» міститься також графа «додаткова інформація», яка у цих рішеннях не заповнена.

Отже, оскаржуване рішення не містять конкретної інформації про причини та підстави для його прийняття, а саме інформації про те, яких саме первинних документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію поданих позивачем податкових накладних.

Згідно ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, оскаржуване рішення комісії ДФС України є необґрунтованим, не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, що породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної №11 від 16.04.2019 року.

При вирішенні даної адміністративної справи суд, враховує правові висновки Верховного суду, викладені у постанові від 02.04.2019 року по справі №822/1878/18, в якій зазначається, зокрема, що: «…листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Натомість, як встановлено судами попередніх інстанцій, платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу від 04 травня 2018 року №679000/39957239 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.».

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи встановлені судом факти та обставини, суд дійшов висновку, що відповідачі, заперечуючи проти позову не довели, з посиланням на відповідні докази правомірність оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №11 від 16.04.2019 року, в зв`язку з чим позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішення Комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 24.05.2019 року №1172043/42863633 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовну вимогу позивача про зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №11 від 16.04.2019 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може, в тому числі, прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, приписами КАС України, передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній до Єдиного реєстру податкових накладних, звіряння даних, що містяться у виданих платникам податку на додану вартість - отримувачам (покупцям) товарів (послуг) податковій накладній та/або розрахунку коригування, з відомостями, які містяться у Реєстрі визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246.

Згідно з положеннями п.п.19,20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Тобто, повноваження щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі покладені на Державну фіскальну службу України.

Водночас, п.28 Порядку №117 визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема:

- прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Тобто, повноваження щодо реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі покладені на Державну фіскальну службу України.

Зважаючи на вищевикладене та з огляду на висновок суду щодо протиправності рішення Комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 24.05.2019 року №1172043/42863633, суд вважає за необхідне задовольнити вказану вимогу позивача та зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №11 від 16.04.2019 року, яка складена ТОВ «ЦПР «УСПІХ+» на адресу ТОВ «ФОРМАГ» на загальну суму 255200,00 грн., в тому числі ПДВ - 42533,33 грн.

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів. А тому, вважає, що покладання на відповідача в даному випадку обов`язку зареєструвати податкову накладну не вважатиметься втручанням у його дискреційні повноваження.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії суд приймає у справах, де відповідач допустив неправомірну бездіяльність за умови обов`язку вчинити певну дію. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач, але не повинен втручатися в його компетенцію.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн. згідно платіжного доручення №280 від 02.07.2019 (а.с.5).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на позивача судового збору в розмірі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 24.05.2019 року №1172043/42863633.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №11 від 16.04.2019 року, яка складена ТОВ «ЦПР «УСПІХ+» на адресу ТОВ «ФОРМАГ» на загальну суму 255200,00 грн., в тому числі ПДВ - 42533,33 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ПРЕДБУДІВЕЛЬНИХ РОБІТ «УСПІХ+» (вул.Інглезі, буд.2, офіс 205, м.Одеса, 65101, ).

Відповідачі:

Державна фіскальна служба України (Львівська площа, 8, м.Київ, 04053, );

Головне управління ДФС в Одеській області (вул.Семінарська 5, м.Одеса, 65044, ).

Суддя Корой С.М.

.