Справа № 805/2024/17-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 р. Справа№805/2024/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Глазовій Т.В. розглянувши адміністративну за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - АТ «УкрСиббанк»

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28 грудня 2016 року №

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, відповідно до якого просив суд: 1) поновити строк звернення до суду із позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 28 грудня 2016 р. № щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 522 884,73 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 130 721,18 грн.; 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 28 грудня 2016 р. № щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем Податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 522884,73 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 130721,18 грн.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 24 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (кредитором) та позивачем (позичальником) було укладено договір кредиту №0, про надання позивачу у тимчасове користування грошових коштів у сумі 166500 доларів США та договір надання споживчого кредиту №0 на суму 10323 доларів США. 26.06.2016 року вказані кредитні договори припинили свою дію у зв`язку з тим, що між позивачем та банком було досягнуто домовленість, згідно з якою позивач добровільно перерахував банку грошові кошти у розмірі 47000 доларів США в рахунок погашення своїх кредитних зобов`язань за договором № та частково сплатив кредитні зобов`язання за договором №0, залишок суми банк анулював.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Маріупольською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області здійснена перевірка позивача за результатами якої був складений Акт перевірки від 15.11.2016 року № 789/05-19-13-02/ НОМЕР_2 (надалі в тексті Рішення - Акт перевірки) у висновках якого було зазначено, що позивачем порушено - пп.49.18.4 п. 49.18 ст.49, п.179.1 от.179 Податкового Кодексу України в частині ненадання річної декларації про майновий стан і доходи за 2014р. по строку надання до 01.05.2015р.; - п.п.164.2.17(д). п.164.2 ст.164 Податкового Кодексу України оскільки платник податків ОСОБА_1 не задекларував дохід, отриманий у 2014 році, як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього кодексу), у вигляді основної суми богу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням у сумі 3 077 225,48 грн.

Позивач не погодився з висновками Акту перевірки та надав до відповідача заперечення від 22.12.2016 року відповідно до яких просив скасувати висновки Акту перевірки на які листом Маріупольська ОДПІ повідомила, що заперечення надані з пропуском строку, визначеного пп. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, тому залишаються без розгляду.

На підставі Акту перевірки що Маріупольською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області 28.12.2016 року було прийнято спірне податкове повідомлення - рішення, яким збільшена суму грошового зобов`язання: за податковим зобов`язанням: 522884,73 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 130721,18 грн.

Вважає, що у нього відсутній обов`язок з надання податкової декларації з доходів фізичних осіб, оскільки «УкрСибанк», з яким позивач мав кредитні взаємовідносини, «…як податковий агент не виконав зобов`язання встановлені пп. 164.2.17«д» п.164.2 ст.164 ПК України, а саме не повідомив Позивача, платника податку - боржника про те, що анульована сума заборгованості є доходом Позивача, отриманим як додаткове благо, та що саме Позивач повинен самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб, Позивач був упевнений в тому, що відповідно до вимог податкового законодавства Банк зобов`язаний виконати і виконав всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цією нормою ПК України».

Крім того, зазначив, що наведене в Акті повідомлення про анулювання боргу вих. №31-4-71/97, яким Позивач нібито був повідомлений про те, що анульована сума заборгованості є доходом Позивача, отриманим як додаткове благо, та що Позивач повинен самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб та яке нібито було вручено Позивачу Банком під особистий підпис 26.06.2014р. Позивач не отримував, ні яких повідомлень Банка із зазначеним в Акті текстом Позивач не підписував.

Ухвалою від 29 травня 2017 року суд відкрив провадження у справі, призначивши справу до судового розгляду, визначивши дату судового розгляду на 20 червня 2017 року.

Ухвалою від 20 червня 2017 року суд зупинив провадження у справі до 04 липня 2017 року, призначивши судове засідання на 04 липня 2017 року.

Ухвалою від 04 липня 2017 року суд поновив провадження у справі.

04 липня 2017 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення у яких відповідач зазначив, що висновки акту перевірки є обгрунтованими, а тому у задоволенні позову позивачу повинно бути відмовлено.

Ухвалою від 04 липня 2017 року суд зупинив провадження у справі до 11 липня 2017 року.

Ухвалою від 11 липня 2017 року суд поновив провадження у справі.

Ухвалою від 11 липня 2017 року про забезпечення доказів суд витребував від Публічного акціонерного товариства "УКРСИББАНК", що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 74 та м. Київ, вул. Феодори Пушиної, 21 оригінал листа/повідомлення про анулювання боргу від 26.06.2014 вих.№31-4-71/97, адресований ОСОБА_1 .

Ухвалою від 11 липня 2017 року суд зупинив провадження у справі до отримання додаткових доказів по справі.

На виконання ухвали суду Публічним акціонерним товариством "УКРСИББАНК» наданий оригінал листа/Повідомлення про анулювання боргу від 26.06.2014 вих.№31-4-71/97, адресований ОСОБА_1 (т.1, а.с. 102)

19 вересня 2017 року судом поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 19 вересня 2017 року суд зупинив провадження у справі до отримання додаткових доказів по справі до 03 жовтня 2017 року.

Ухвалою від 03 жовтня 2017 року судом поновлено провадження у справі.

У судовому засіданні 03 жовтня 2017 року оголошена перерва до 04 жовтня 2017 року.

Ухвалою від 04 жовтня 2017 року суд зупинив провадження у справі до 18 жовтня 2017 року для вирішення питання щодо призначення почеркознавчої експертизи.

Ухвалами від 18 жовтня 2017 року судом поновлено провадження у справі та зупинено провадження до 06 листопада 2017 року.

Ухвалою від 06 листопада 2017 року судом поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 06 листопада 2017 року суд зупинив провадження у справі до 20 листопада 2017 року.

Ухвалою від 20 листопада 2017 року судом поновлено провадження у справі.

Ухвалою від 20 листопада 2017 року судом залученодо участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - АТ "УкрСиббанк" (04070, м. Київ, вул.Андріївська, 2/12) та зупинено провадження у справі до 04 грудня 2017 року.

Ухвалою від 04 грудня 2017 року судом поновлено провадження у справі.

Ухвалами від 04 грудня 2017 року судом призначена почеркознавча експертиза та зупинено провадження у справі.

Після надходження до суду висновка експерта від 28.02.2018 року № 2/6-21 ухвалою від 18 червня 2018 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою від 18 червня 2018 року у зв`язку із набранням чинності Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Кодекс адміністративного судочинства України адміністративна справа № 805/2024/17-а призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого судового засідання, яке було призначено на 09 липня 2018 року.

Ухвалою від 09 липня 2018 року підготовче судове засідання відкладено на 23 липня 2018 року.

Ухвалою від 23 липня 2018 року закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті на 01 серпня 2018 року.

24 липня 2018 року від третьої особи до суду надійшли пояснення, відповідно до яких третя особа категорично не згодна з висновками почеркознавчої експертизи та просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (т. 2 , а.с. 3-4) та 24.07.2018 року, 28.08.2018 року, 21.11.2018 року надала додатково копії документів, які свідчать на його думку про обізнаність позивача, щодо погашення боргу та виникнення у позивача доходу у вигляді додаткового блага, яке повинно бути відображено у річній податковій декларації та обов`язку самостіно сплати податок на доходи фізичних осіб з такого податку (т. 2, а.с. 9-16, 37-39, 80-84). Зазначені документи були надані третьою особою після закриття підготовчого засідання та не були покладені в основу спірного податкового повідомлення - рішення.

Ухвалою від 01 серпня 2018 року про витребування доказів суд зобов`язав Банк надати до судового засідання оригінали наступних документів:

- повідомлення про анулювання боргу від 26.06.2014 року № 31-4-71/97;

- заяву ОСОБА_1 від 24.10.2017 року;

- заяву ОСОБА_1 від 20.06.2014 року про ознайомлення його з умовами протоколу № 12/14 засідання правління АТ "УкрСиббанк" від 22.05.2014 року та виникнення у нього доходу у вигляді додаткового блага у зв`язку з прощенням банком частини боргу за кредитним договором № 0 від 24.10.2007 року;

- заяву ОСОБА_1 від 20.06.2014 року про ознайомлення його з умовами протоколу № 12/14 засідання правління АТ "УкрСиббанк" від 22.05.2014 року та виникнення у нього доходу у вигляді додаткового блага у зв`язку з прощенням банком частини боргу за кредитним договором № 0 від 24.10.2007 року;

- заяву ОСОБА_1 від 20.06.2014 року про розгляд питання з погашення ним заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24.10.2007 року;

- заяву ОСОБА_1 від 20.06.2014 року про розгляд питання з погашення ним заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24.10.2007 року;

- письмових пояснень ОСОБА_2 ; письмових пояснень ОСОБА_3 (т.2, а.с. 38-39).

Вищезазначена ухвала виконана часткво.

Ухвалою від 01.08.2018 року провадження у справі було зупинено.

Ухвалою від 29 жовтня 2019 року провадження у справі було поновлено.

У судовому засіданні 16 листопада 2019 року оголошувалась перерва до 21 листопада 2018 року. У судовому засіданні 21 листопада 2019 року оголошувалась перерва до 27 листопада 2018 року.

Ухвалою від 27 листопада 2018 року у справі № 805/2024/17-а судом призначена додаткова почеркознавча експертиза.

Ухвалою від 05 серпня 2019 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою від 05 серпня 2019 року провадження у справі зупинено до 10 вересня 2019 року.

Ухвалою від 10 вересня 2019 року провадження у справі поновлено.

10 вересня 2019 року від представника відповідача до суду надійшла заява про заміну сторони. Відповідно до якої просив суд замінити відповідача у справі - Маріупольську об`єднану державну податкову інспекцію, яка реорганізована відповідно до п.2 Постанови КМУ від 28.03.2018 року № 281 «Про реформування теритріальних органів Державної фіскальної служби» шляхом приєднання як структурного підрозділу до Головного управління ДФС у Донецькій області на її правонаступника Головне управілння ДФС у Донецькій області .

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін та третьої особи, висновки судових експертиз встановив наступне.

Наказом відповідача № 862 від 14.09.2016 року визначено забезпечити проведення документальної позапланової перевірки позивача у період з 24.10.2016 року по 27.10.2016 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014.

У цей же день відповідачем сформовано Повідомлення № 419/05-19-13-02/ про проведення посадовими особами відповідача з 24.10.2016 року документальної позапланової перевірки позивача тривалістю 4 робочі дні з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014.

Позивач після отримання вищезазначених документів звернувся із листом до відповідача, де зазначив, що між позивачем (позичальник) та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (кредитор) 24.10.2007 року був укладений договір кредиту № 0, предметом якого було надання у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів у сумі 166500 доларів США та договір про надання споживчого кредиту № 0 на суму 10323 долара США. 26.06.2016 року вищезазначені договори припинили свою дію, оскільки між позивачем та Банком була досягнута домовленість, згідно до якої позивач перерахував на користь кредитора грошові кошти у розмірі 47000 доларів США у рахунок вищезазначених кредитних зобов`язань. Залишок суми був анульований кредитором (оригінали кредитних договорів та інших банківських документів у позивача відсутні, оскільки знаходяться у с. Широкине (у зоні активних бойових дій).

Після перерахування вищезазначеної суми на користь Банку кредитор повідомив про анулювання кредитної заборгованості розмірі у 258983,88 доларів США, із яких заборгованість за основним боргом - 165736,88 доларів США, заборгованість за процентами - 93246,99 доларів США.

Зазначив, що саме Банк, як податковий агент не виконав зобов`язання встановлені пп.164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164 ПК України не повідомив позивача, що анульована сума заборгованості є доходом позивача, отриманим як додаткове благо, та що позивач повинен був самостійно сплатити суму податку.

Крім того, звернув увагу на ту обставину, що списані (прощені) відсотки не є доходом позивача, обов`язок щодо подання податкової декларації відсутній.

Наказом № 1069 від 27.10.2016 року відповідач продовжив термін проведення позапланової невиїзної перевірки на 10 робочих днів, а саме з 28.10.2016 року по 10.11.2016 про що був повідомлений позивач листом від 27.10.2016 року № 42413/05-19-13-02.

Маріупольською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області здійснена перевірка позивача за результатами якої був складений Акт перевірки від 15.11.2016 року № 789/05-19-13-02/ НОМЕР_2 . Відповідно до висновків Акту перевірки встановлено, що позивачем допущені порушення:

- пп.49.18.4 п. 49.18 ст.49, п.179.1 от.179 Податкового Кодексу України в частині ненадання річної декларації про майновий стан і доходи за 2014р. по строку надання до 01.05.2015р.;

- п.п.164.2.17(д). п.164.2 ст.164 Податкового Кодексу України оскільки платник податків ОСОБА_1 не задекларував дохід, отриманий у 2014 році, як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього кодексу), у вигляді основної суми богу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням у сумі 3 077 225,48 грн.

Перевіркою встановлено наступне:

« Згідно п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ (із змінами та доповненнями) платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ (із змінами та доповненнями) податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - тобто до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IYцього Кодексу.

Станом на 24.10.2016р платником податків ОСОБА_1 декларацію про отримані доходи за 2014р. до Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (Орджонікідзевське відділення) не надано.

Відповідно листів №18598/10/13-19-1 від 10.0б.2016р, №13451/10/05-83-17 від 27.05.2016р, №11- 42/3131 від 01.11.2016, Банк ПАТ «УкрСиббанк» () підтверджує інформацію про суми виплачених (нарахованих) доходів фізичній особі ОСОБА_1 , що в 2 кварталі 2014 року у повному обсязі відображено у Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого сплаченого) фізичними особам і сум утриманого податку (форма № 1-ДФ) за ознакою доходу «126».

Також Банком ПАТ «УкрСиббанк» до Маріупольської ОДНІ ГУ ДФС у Донецькій області надано повідомлення про анулювання боргу ОСОБА_1 (від 26.06.2014р №31-4-71/97) де зазначено «.... ПАТ «УкрСиббанк» нагадує, що на підставі договору про надання споживчого кредиту № 0 від 24.10.2007р станом на 26.06.2014р за Вами обліковується кредитна заборгованість у сумі 287946 доларів США станом на 26.06.2014р.

АТ «УкрСиббанк», як кредитор, з метою виконання вимог пп.. «д» пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, повідомляє Вас, як платника податку на доходи фізичних осіб - боржника, до …«УкрСиббанк» прийнято рішення про анулювання Вашої кредитної заборгованості що станом на 26.06.2014р становить 258 983 доларів США 88 центів, що складає 3 077 225 гривень 48 копійок по курсу НБУ станом на 26.06.2014.

Також, звертаємо Вашу увагу, що відповідно до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України анульована сума заборгованості є Вашим доходом, отриманим як додаткове благо, та Вам необхідно самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації : додатку на доходи фізичних осіб .....».

Вище зазначене повідомлення особисто під підпис було вручено 26.06.2014р ОСОБА_1 ».

Враховуючи вищенаведене, відстежується, що Банк ПАТ «УкрСиббанк» як податковий агент виконав зобов`язання встановлені пп.164.2.17 «д» п..164.2 ст.164 Податкового кодексу України, а саме повідомив ОСОБА_1 , платника податку - боржника про те, що анульована сума заборгованості є його доходом, отриманим як додаткове благо, та що він повинен самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб.»

Крім того, відповідач у Акті перевірки зазначив «Відповідно до пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового Кодексу від 02.12.2010р. №2755-VI із змінами та доповненнями) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 15 Кодексу), у вигляді основної суми боргу (кредиту) такого платника, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50% однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у вищезазначеному порядку такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки І податкового агента щодо доходів, визначених пп. «д» пп. 164,2.17 п.164.2 ст.164 Податкового Кодексу».

Позивач не погодився із висновками Акту перевірки та надав до відповідача заперечення від 22.12.2016 року відповідно до яких просив скасувати висновки Акту перевірки як необґрунтовані.

Листом № 6430/05-19-13-02 від 29.11.2016 року Маріупольська ОДПІ повідомила позивача, що заперечення надані з пропуском строку, визначеного пп. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, тому залишаються без розгляду.

На підставі Акту перевірки що Маріупольською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області 28.12.2016 року було прийнято спірне податкове повідомлення - рішення № , яким збільшена суму грошового зобов`язання: за податковим зобов`язанням: 522884,73 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 130721,18 грн.

Правовими підставами для збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, щодо сплати фізичними особами за результатами річного декларування та штрафної (фінансової) санкції у податковому повідомленні - рішенні № від 12.02.2019 року за позицією відповідача є: п.54.3 ст.54, абзац 1 п. 123 ст. 123 Податкового кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами та третьою особою позивач мав кредитні взаємовідносини із «УкрСиббанком», отримавши кредитні кошти в доларах США.

У відповідності до Виписки із Протоколу № 12/14 засідання правління АТ «УкрСиббанк» від 22.05.2014 року була встановлена сума заборгованості за кредитними договорами укладеними з позивачем, прийнято рішення анулювати борг за умови погашенння частини боргу, скасувати нарахування штрафних санкцій (пені) за кредитним договором у повному обсязі на дату погашення кредитної угоди, відповідно до п. 2.1 цього Протоколу (т. 2, а.с. 9).

Третьою особою 15.08.2018 року до матеріалів справи надана копія Повідомлення про анулювання боргу (в порядку пп. «д» пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України) від 26.06.2014 року №31-4-71/97, яка містить у собі оригінал напису "Уведомление получено лично 26.06.14", а також зазначений підпис , прізвище, скорочене ім`я, по батькові позивача.

У зазначеному повідомленні було зазначено, що « …станом на 26.06.2014 року … обліковується заборгованість у сумі 287946 доларів США 91 центів, що складає 3421361 грн. 86 коп. по курсу НБУ станом на 26.06.2014р. АТ «Укрсиббанк», як кредитор, з метою виконання вимог пп. «д» пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, повідомляє Вас, як платника податку на доходи фізичних осіб - боржника, до …«УкрСиббанк» прийнято рішення про анулювання Вашої кредитної заборгованості що станом на 26.06.2014р становить 258 983 доларів США 88 центів, що складає 3 077 225 гривень 48 копійок по курсу НБУ станом на 26.06.2014.

Також, звертаємо Вашу увагу, що відповідно до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України анульована сума заборгованості є Вашим доходом, отриманим як додаткове благо, та Вам необхідно самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації : додатку на доходи фізичних осіб .....».

Зазначене повідомлення підписано посадовою особою Банку.

Позивач категорично не погоджується із вищезазначеним Повідомленням, зазначивши, що Банк не направляв (не вручав) позивачу особисто це Повідомлення, напис "Уведомление получено лично 26.06.14", а також зазначений підпис, прізвище, скорочене ім`я, по батькові позивача позивачем не виконувались, Банк, як податковий агент повинен був здійснити всі заходи із сплати (утримання) податку на доходи фізичних осіб.

За клопотанням представника позивача судом у цій справі була призначена почеркознавча експертиза.

Перед судовими експертами судом були поставлені наступні питання:

Чи виконано рукописний текст у Повідомленні про анулювання боргу у порядку пп. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України від 31-4-71/97 від 27.06.2014 року - ОСОБА_1 .

Чи виконано рукописний текст у Повідомленні про анулювання боргу у порядку пп. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України від 31-4-71/97 від 27.06.2014 року навмисно зміненим почерком.

У відповідності до Висновку експерта Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 28.02.2018 року № 2/6-21:

1. Рукописний запис: «Уведомление получено лично 26.06.14" ОСОБА_4 » у технічному зображенні повідомлення про анулювання боргу (в порядку пп. «д» пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України) від 26.06.2014 року №31-4-71/97 на ім`я ОСОБА_1 ….. виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

2. Рукописний запис: «Уведомление получено лично 26.06.14" ОСОБА_4 » у технічному зображенні повідомлення про анулювання боргу (в порядку пп. «д» пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України) від 26.06.2014 року №31-4-71/97 на ім`я ОСОБА_1 ….. ймовірно виконаний з намаганням наслідування почерку ОСОБА_1 або викривленням свого почерку (виконавця).

Відповідач та третя особа не погодились із висновками вищезазначеної експертизи.

Третя особа в обґрунтування своїх заперечень зазначила, що у неї є додаткові документи, які підтверджують факт обізнаності позивача про факт прощення боргу та необхідності декларування доходів та самостійної сплати податку з доходів фізичних осіб.

На вимогу суду третьою особою були надані оригінали зазначених документів (т.2, а.с).

Позивач категорично заперечував проти зазначених документів, оскільки вони ним не підписувались, а факти викладені у поясненнях посадових осіб третьої особи містять недостовірну інформацію.

За клопотанням представника позивача судом у цій справі була призначена додаткова почеркознавча експертиза .

Перед судовими експертами судом були поставлені наступні питання:

Чи виконано підпис у тексті " Уведомление получено лично 26.06.2014 ОСОБА_4 " Повідомлення про анулювання боргу у порядку пп. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України від 31-4-71/97 від 27.06.2014 року - ОСОБА_1 .

Чи виконано підпис у тексті " Уведомление получено лично 26.06.2014 ОСОБА_4 " Повідомлення про анулювання боргу у порядку пп. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України від 31-4-71/97 від 27.06.2014 року навмисно зміненим почерком.

У відповідності до Висновку експерта Донецького науково-дослідного експертнокриміналістичного центру від 31.05.2019 року № 2/22-20:

1. Встановити, чи виконаний підпис після рукописного запису " Уведомление получено лично 26.06.2014 ОСОБА_4 " у технічному зображенні повідомлення про анулювання боргу (в порядку пп. «д» пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України) від 26.06.2014 року №31-4-71/97 на ім`я ОСОБА_1 від імені старшого менеджера Східного ЦДС КРБ ДРПЗ АТ «УкрСиббанк» Чернобай В.В. ОСОБА_1 , або іншою особою не виявилось можливим…..

2. Відповісти на питання «Чи виконано підпис у тексті " Уведомление получено лично 26.06.2014 ОСОБА_4 " Повідомлення про анулювання боргу у порядку пп. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України від 31-4-71/97 від 27.06.2014 року навмисно зміненим почерком?» не виявилось можливим тому, що досліджуваний підпис коротктй складається з безлітерних штрихових елементів, у яких відсутні чітко виражені ознаки, які б володіли високою ідентифікаційною значимістю.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.

Так, як вбачається із матеріалів справи станом на 26.06.2014 року сума боргу позивача за кредитами становила 258983 доларів США 88 центів, що складало 3 077 225 гривень 48 копійок по курсу НБУ станом на 26.06.2014. Сума вищезазначеного боргу складалась із суми основного боргу (кредит) - 165736, 89 доларів США (1971404,18 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 26.06.2014 року), відсотків за користування кредитом 93246,99 доларів США (1109152,62 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 26.06.2014 року).

Зазначений борг був анульований третьою особою.

28.12.2016 року було прийнято спірне податкове повідомлення - рішення №, яким збільшена суму грошового зобов`язання: за податковим зобов`язанням: 522884,73 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 130721,18 грн.

Суд звертає увагу сторін, що сума податкового зобов`язання обчислена із всієї суми боргу, анульованого позивачу, а саме 258983 доларів США 88 центів, що складало 3 077 225 гривень 48 копійок по курсу НБУ станом на 26.06.2014.

Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - ПК України) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній до 1 січня 2015 року) до оподатковуваного доходу включаються суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно з підпунктом «б» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання.

У той же час відносини, що виникають між банком та клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як доход у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує доход платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує доход платника податку і включається в його оподатковуваний доход. Разом з тим, сума процентів, нарахованих банком за умовами договору за користування кредитом, комісій та/або штрафних санкцій (пені) не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, комісій та/або штрафних санкцій (пені), нарахованих за користування кредитом й за прострочення виконання грошового зобов`язання, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Відсутність в підпункті «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України точності щодо визначення додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку (процентного), анульованого кредитором за його самосійним рішенням, була усунена шляхом внесення змін Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2015 року.

Згідно з підпунктом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Таким чином, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, комісії та/або штрафні санкції (пеню), прощені (анульовані) кредитором.

Наведене підтверджується і змінами, які в подальшому внесені до законодавства, зокрема, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» від 09 квітня 2015 року №321-VIII, який набрав чинності 07 травня 2015 року, редакція підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 ПК України була доповнена абзацом другим, у зв`язку з чим сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності не підлягали включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

При вирішенні даного спору слід враховувати й положення пункту 56.21 статті 56 ПК України, якими встановлено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таке застосування норм відповідає й основним засадам податкового законодавства, проголошеним у статті 4 ПК України.

Враховуючи наведене оподатковуваним доходом позивача є лише основна заборгованість за кредитом, прощена (анульована) банком. Прощені (анульовані) банком проценти за користування кредитом, комісії та/або штрафні санкції (пеня) не є доходом платника податків, а тому база оподаткування повинна визначатись лише з суми, прощеної (анульованої) банком, яку позивач фактично отримав за банківським кредитом, без врахування таких платежів.

Така позиція суду повністю відповідає висновкам Верховного Суду, викладених у Постанові від 18 квітня 2019 року по справі №815/6886/15 (адміністративне провадження №К/9901/26018/18, №К/9901/25819/18), які в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Суд звертає увагу сторін, що у Акті перевірки відповідач необґрунтовано посилався на редакцію підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, яка була чинною з 1 січня 2015 року у відповідності до Закону України від 28.12.2014 року.

З огляду на викладене відповідачем необґрунтовано враховано до сукупного річного доходу позивача додаткове благо у вигляді відсотків нарахованих на суму кредиту у розмірі 93246,99 доларів США (1109152,62 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 26.06.2014 року) і як слід обчислення податку на доходи фізичних осіб у розмірі 187989,62 грн. та застосованих штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 46997,40 грн., а тому позов підлягає задоволенню у вищезазначеній частині.

Одночасно суд зазначає, що доводи Банку про належне вручення позивачу повідомлення про анулювання боргу (в порядку пп. «д» пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України) від 26.06.2014 року №31-4-71/97 на ім`я ОСОБА_1 , як і доводи позивача, щодо не отримання Повідомлення не знайшли свого підтвердження під час судового процесу оскільки не вбачається можливим встановити ким виконаний підпис, щодо отримання Повідомлення. Крім того, суд приймає до уваги Висновок експерта Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 31.05.2019 року № 2/22-20 у відповідності до якого :

1. Встановити, чи виконаний підпис після рукописного запису " Уведомление получено лично 26.06.2014 ОСОБА_4 " у технічному зображенні повідомлення про анулювання боргу (в порядку пп. «д» пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України) від 26.06.2014 року №31-4-71/97 на ім`я ОСОБА_1 від імені старшого менеджера Східного ЦДС КРБ ДРПЗ АТ «УкрСиббанк» Чернобай В.В. ОСОБА_1 , або іншою особою не виявилось можливим….., відповісти на питання «Чи виконано підпис у тексті " Уведомление получено лично 26.06.2014 ОСОБА_4 " Повідомлення про анулювання боргу у порядку пп. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України від 31-4-71/97 від 27.06.2014 року навмисно зміненим почерком?» не виявилось можливим тому, що досліджуваний підпис коротктй складається з безлітерних штрихових елементів, у яких відсутні чітко виражені ознаки, які б володіли високою ідентифікаційною значимістю ….

При цьому суд врахував також Висновок експерта Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 31.05.2019 року № 2/22-20, яким встановлено, що виконаний підпис після рукописного запису "Уведомление получено лично 26.06.2014 ОСОБА_4 " у технічному зображенні повідомлення про анулювання боргу (в порядку пп. «д» пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України) від 26.06.2014 року №31-4-71/97 на ім`я ОСОБА_1 від імені старшого менеджера Східного ЦДС КРБ ДРПЗ АТ «УкрСиббанк» Чернобай В.В. ОСОБА_1 , або іншою особою не виявилось можливим…..

У відповідності до ст. 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи ту обставину, що позивач не сплатив відповідну суму податку з доходів фізичних осіб, внаслідок отримання додаткового блага - анулювання основного боргу (кредиту) у сумі 165736, 89 доларів США (1971404,18 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 26.06.2014 року), то суд вважає, що відповідачем правомірно визначена сума грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 334895,11 грн. та штрафних фінансових санкціях у розмірі 83723,78 грн.

Тому позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, про наявність законних підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Податковим кодексом України, суд

ВИРІШИВ:

Замінити відповідача у справі - Маріупольську об`єднану державну податкову інспекцію на її правонаступника Головне управління ДФС у Донецькій області.

Позовні вимоги ОСОБА_1 Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 28 грудня 2016 р. № щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 522884,73 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 130721,18 грн. - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької Дивізії, буд. 114, ) від 28 грудня 2016 р. № щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування» за податковим зобов`язання у розмірі 187989,62 грн. та застосованими штрафними ( фінансовими) санкціями у розмірі 46997,40 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької Дивізії, буд. 114, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) судові витрати у розмірі 2349,87 (дві тисячі триста сорок дев`ять гривень) 87 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 20 серпня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.М. Кониченко