Справа № 641/5048/19
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 р.Справа № 641/5048/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гавріш Наталії Сергіївни на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Чайка І.В., м. Харків, повний текст складено 25.07.19 року по справі № 641/5048/19

за позовом ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України

про визнання постанов протиправними та їх скасування,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2019 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшов вищевказаний позов, в якому ОСОБА_1 просить скасувати постанову Харківської митниці про порушення митних правил від 05.02.2019 року та постанову ДФС України від 18.03.2019 року.

Пред`явлена позовна заява ухвалою суду від 01 липня 2019 року була залишена без руху, та для усунення недоліків позову судом був встановлений строк протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, протягом якого позивачу необхідно усунути недоліки вказані в ухвалі суду.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.07.2019р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про скасування постанов про визнання постанов протиправними та їх скасування визнано неподаним та повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції представником ОСОБА_1 адвокатом Гавріш Наталією Сергіївною подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції було невірно розраховано строк для подачі позовної заяви скарги. Вказує, що позивач скористався своїм правом, та оскаржив дії Харківської митниці до центрального органу (ДФС України) в порядку ч.4 ст. 122 КАС України. Таким чином, позивач отримав право на оскарження в суді постанов Харківської митниці та Державної фіскальної служби України через три місяця після того, як йому була вручена постанова Державної фіскальної служби України. Просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.07.2019 року у справі № 641/5048/19 про повернення позовної заяви. Судові витрати покласти на Державну фіскальну службу України, в тому числі витрати з правової допомоги

Від Державної фіскальної служби України, до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що вважає апеляційну скаргу представника позивача безпідставною та необґрунтованою. Зазначає, що позивачем пропущений строк на звернення до адміністративного суду. Крім того, зазначає, що в позовній заяві позивача зазначено не всіх відповідачів, які мають відповідати за даним позовом.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Також відповідач повідомлений на електронну адресу, яка міститься в матеріалах справи.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про повернення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений судом строк не виконав перелічених в ухвалі про залишення позову без руху вимог, тому даний позов слід вважати неподаним та повернути позивачу.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП визначено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

За приписами ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ст. 487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Приписами статті 529 Митного кодексу України передбачено порядок оскарження постанов у справах про порушення митних правил.

Так, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Якщо постанова митниці одночасно оскаржується до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та до суду і суд приймає адміністративний позов до розгляду, розгляд скарги центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, припиняється.

Постанова центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, у справі про порушення митних правил, а також його постанова по скарзі на постанову митниці у такій справі можуть бути оскаржені до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Згідно із частинами 1 та 4 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання наведених вище приписів, позивач скористався передбаченим законом порядком досудового вирішення спору та 18.02.2019р. звернувся до Державної фіскальної служби України із скаргою щодо порушення його прав та інтересів у зв`язку із прийняттям митним органом постанови в справі про порушення митних правил.

18.03.2019р. ДФС України надано відповідь на скаргу позивача, відповідно до якої скарга на постанову Харківської митниці ДФС від 05.02.2019 року про порушення митних правил № 2356/80700/18 залишена без задоволення.

В позовній заяві позивач зазначив, що дану відповідь ДФС України отримав 23.03.2019 року.

На підставі викладених вище обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що прийняття рішення суб`єктом владних повноважень по оскарженню постанови від 05.02.2019 року № 2356/80700/18 було завершенням передбаченого законом правового порядку досудового врегулювання публічно-правового спору у вигляду оскарження цієї постанови до центрального органу виконавчої влади, що у сукупності із системним правовим аналізом ч. 4 ст. 122 КАС України дає змогу позивачу на протязі строку в три місяці.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, даних обставин не врахував та належним чином не дослідив.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовною заявою.

Процесуальні норми ч. 4 ст. 122 КАС України, у випадку реалізації норм матеріального права за ч. 1 ст. 529 Митного кодексу України мають спеціальний нормативно-правовий припис при юридичному правозастосуванні по відношенню до загального застосування права норм ч. 2 ст. 286 КАС України та за своїм юридичним замислом і нормативним навантаженням породжують спеціально-правовий строк звернення до адміністративного суду , зокрема строк в три місяці, але не 10 днів, як наголошено судом першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 4 частини 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву позивачу, вищенаведене не врахував та не надав оцінки наведеним доводам позивача щодо поважності підстав пропуску звернення до суду.

Отже, враховуючи завдання та основні засади адміністративного судочинства, апеляційний суд дійшов до висновку про передчасність та необґрунтованість висновків місцевого суду про відсутність доказів, які б підтверджували поважність підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

Враховуючи вищенаведене, доводи ДФС України викладені в відзиві на апеляційну скаргу стосовно того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовною заявою є помилковими.

Щодо посилань ДФС України викладені в відзиві на апеляційну скаргу на те, що в позовній заяві позивача зазначено не всіх відповідачів, які мають відповідати за даним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку колегія суддів надає оцінку правомірності прийнятої Комінтернівським районним судом м. Харкова від 25.07.2019р. ухвали про повернення адміністративного позову позивачу через пропуск строку на звернення до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КАС України в підготовчому провадженні суд першої інстанції остаточно визначає предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог та склад учасників судового процесу.

Крім того, відповідно до ч. 3, 4 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Таким чином, якщо позивач не дотримав якоїсь із вимог до позовної заяви і відсутність певної інформації не дає можливості суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі суд залишає позовну заяву без руху і пропонує позивачеві виправити виявлені недоліки.

Аналіз наведених норм показав, що метою залишення позову без руху є усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання.

При цьому, особа, яка подала позов не у відповідності вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, має бути обізнана про недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і строк, встановлений для усунення недоліків.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що обставини, які свідчать про недодержання вимог, передбачених процесуальним законодавством для звернення до суду, мають бути такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції наголосив на тому, що 10-денний строк для звернення до суду позивачем пропущений та заяви про поновлення такого строку позивачем не надано.

Проте в ухвалі Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.07.2019р. про залишення позовної заяви без руху, судом першої інстанції, в порушення ст. 169 КАС України, не зазначено спосіб усунення недоліків позовної заяви.

Таким чином, позивач був позбавлений можливості виконати вимоги ухвали судді від 01.07.2019р. року про залишення позовної заяви без руху, оскільки такі вимоги не були належним чином сформульовані у вказаній ухвалі, а відтак оскаржена ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вище викладене, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали було неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до її неправильного вирішення, а відтак, відповідно до ч. 3 ст. 312, ст. 320 КАС України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду

Щодо клопотання представника позивача стосовно покладення судових витрат на Державну фіскальну службу України, в тому числі витрати з правової допомоги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно ст. 139 КАС України питання розподілу судових витрат має вирішуватись при винесенні остаточного рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.07.2019 року по справі № 641/5048/19 скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 23.09.2019 року