Справа № 520/3194/19
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 р.Справа № 520/3194/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Скрипнікова Олександра Миколайовича на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, повний текст складено 04.07.19 року по справі № 520/3194/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Головного управління Держпраці у Харківській області

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправною та скасовано Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК4015/1161/АВ/П/МГ-ФС згідно якої накладено штраф за порушення абз. 4 ч. 2 ст. 265 КЗПП України в сумі 208650,00 грн. Визнано протиправною та скасовано Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК4015/1161/АВ/П/ТД-ФС згідно якої накладено штраф за порушення абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗПП України в сумі 125190,00 грн.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 р. у задоволенні заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката відмовлено.

ФОП Скрипніков О.М., не погодившись з додатковим удовим рішенням , подав апеляційну скаргу , вважає його незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також при неповному з`ясуванні обставин справи. Вказує , що твердження суду першої інстанції, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, відображати вартість години за певний вид послуги та вартість окремої послуги, є безпідставним та не відповідає фактичним обставинам справи. Обов`язково визначати в договорі про надання правової допомоги результат такої правової допомоги не потрібно, оскільки такий результат прямо встановлений Кодексом адміністративного судочинства України. Вважає , що якість підготовки позовної заяви не є критерієм співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката та не підлягає встановленню при вирішенні судом питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Профільним законом прямо встановлено право адвокатського об`єднання на залучення на надання правової допомоги інших адвокатів, що не є адвокатами, членами та/або партнерами такого адвокатського об`єднання. При цьому, жодним нормативно- правовим актом не встановлено, що таке залучення є підставою для відмови у стягненні витрат на правову допомогу та/або зменшення розміру витрат на правову допомогу. Таким чином, залучення Адвокатським об`єднанням «Глобал Адвокат» адвоката Ципліцького Д.О. до надання правової допомоги здійснено у повній відповідності до чинного законодавства України. Крім того, слід звернути увагу Суду, що адвокат Ципліцький Д.О. був залучений лише для участі у судовому засіданні 24.06.2019 року, де він надавав правову допомогу разом з адвокатом Кравченко О.О . До вчинення інших процесуальних дій як в суді, так і поза судом адвокат Ципліцький Д.О. не залучався. Просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Харківського окружного адміністративного від 04.07.2019р., прийняти нове додаткове рішення, яким задовольнити клопотання представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 15000,00 грн. в повному обсязі.

Головне управління Держпраці у Харківській області подало до суду відзив на апеляційну скаргу , погоджується з думкою суду першої інстанції, що Харківський окружний адміністративний суд вправі здійснювати аналіз документів, котрі подаються стороною, в тому числі і дослідження якості підготовки позовної заяви. При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження),тобто надає право суду не тільки зменшити, а й повністю відмовити в задоволенні вимог відносно судових витрат. Зазначене випливає з постанови Касаційного адміністративного суду в складі Верховного суду по справі №826/856/18 від 22 грудня 2018 року. Просить су апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 року без змін.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Справа розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Заслухавши доповідача судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу , суд першої інстанції виходив з того, що надані представником позивача до суду докази не доводять співмірності розміру витрат на правничу допомогу адвоката складності виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 22.03.2018 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду

Приписами ч. 3 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.

Суд також зазначає, що на підтвердження витрат на правову допомогу повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

У свою чергу, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховий Суд, про що останнім вказується, зокрема, у постанові від 01.10.2018 року у справі № 569/17904/17.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 ст.94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 р. по справі № 826/8107/16 (провадження № К/9901/26989/18).

Враховуючи те, що наданими до суду документами обґрунтованість та фактичний обсяг витрат на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі підтверджено належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для компенсації витрат позивача на правову допомогу.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

В матеріалах справи міститься : договір про надання адвокатським об`єднанням "Глобал адвокат" правової допомоги № Ю2.1/2502/01 від 25.02.2919, в якому визначено суму гонорару у розмірі 15000 грн, ордер на представництво інтересів позивача адвокатом Кравченко О.О., копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, акт наданих послуг від 25.06.2019, копія платіжного доручення №924 від 01.04.2019 про перерахування на користь адвоката гонорару у розмірі 15000 грн.

Сума гонорару була визначена та сплачена ще до розгляду справи в суді - 01.04.2019.

Щодо встановлення фіксованої суми гонорару за надання правової допомоги суд зазначає, що договором не визначений конкретний результат надання правової допомоги, не визначено, на якій саме стадії розгляду справи обов`язки адвокатського бюро будуть вважатися виконані відповідно до сплаченої суми гонорару в розмірі 15000 грн.

При цьому, зміст послуг, наданих позивачу, визначений у акті наданих послуг від 25.06.2019 не містить окремої вартості кожної послуги, часу, витраченого адвокатом на надання кожної послуги. Також суд зазначає, що якість підготовки позовної заяви, з урахуванням цитування цілими аркушами нормативно-правових актів, не підтверджує належний рівень надання правової допомоги.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.10.2018 року у справі № 569/17904/17.

В судовому засіданні 24.06.2019 представництво інтересів позивача здійснювалося також адвокатом Ципліцьким Д.О., який не є членом адвокатського об`єднання "Глобал адвокат". Як пояснила адвокат Кравченко О.О., його було залучено для надання правової допомоги позивачу адвокатським об`єднанням "Глобал адвокат".

Колегія зазначає, що в матеріалах справи відсутні та до апеляційної скарги не надані докази того , що адвокат Ципліцький Д.О. є членом "Глобал адвокат" чи перебуває з ним в трудових, цивільно-правових відносинах.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що матеріали справи не містять належних доказів обґрунтування понесених витрат на послуги адвоката.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також критерій обґрунтованості та доцільності фактично понесених позивачем витрат, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 року по справі № 520/3194/19 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 23.09.2019 року