Справа № 580/1363/19
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1363/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

За участю секретаря: Гайворонського В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року, суддя Кульчицький С.О., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому просив:

- визнати дії Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо повторного складання Актів форми НТ* та Н-5* протиправними;

- визнати протиправними та скасувати Акти Головного управління Національної поліції в Черкаській області розслідування нещасного випадку за формою Н-5* та Акт за формою НТ* від 23.11.2018, що стався з ОСОБА_1 24.02.2016;

- зобов`язати комісію з розслідування нещасних випадків Головного управління Національної поліції в Черкаській області визнати, що тілесні ушкодження отримані ОСОБА_1 24.02.2016 у період проходження служби при виконанні службових обов`язків;

- зобов`язати Головне управління національної поліції в Черкаській області скласти висновок про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) у 300 - розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України "Про національну поліцію" для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) витрати пов`язані з правничою допомогою у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо повторного складання актів форми НТ* та Н-5*. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з розслідування нещасних випадків, викладене в акті №25 про нещасний випадок невиробничого характеру, який затверджено начальником ГУНП в Черкаській області 23.11.2018 року (Форма НТ*). Визнано протиправним та скасовано акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 24 лютого 2016 року о 13 год. 10 хв. від 23.11.2018 року (Форма Н-5*). Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області провести нове розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 24 лютого 2016 року о 13 год. 10 хв. на автодорозі сполучення смт. Чорнобай - с. Малі Канівці, біля будівлі №2 по вул. Леніна з врахуванням додаткових суттєвих обставин події. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Національної поліції в Черкаській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у період з 07.11.2015 року по 12.09.2017 року проходив службу в органах Національній поліції у статусі поліцейського.

24 лютого 2016 року з метою виконання доручення слідчого від 03.02.2016 року № 452, в частині встановлення свідків та очевидців вбивства ОСОБА_2 , позивач та поліцейські Чорнобаївського відділення поліції, а саме: заступник начальника сектору капітан поліції ОСОБА_3 , начальник сектору майор поліції ОСОБА_4 , старший оперуповноважений майор поліції ОСОБА_5 та старший інспектор майор поліції ОСОБА_6 на службовому автомобілі ВАЗ - 21099 р.н. 24 НОМЕР_2 , закріпленого за ОСОБА_1 , згідно наказу Головного управління Національної поліції від 04.02.2016 року № 157, здійснили виїзд до с. Васютинці.

Повертаючись з місця події до Чорнобаївського відділення поліції, близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи службовим автомобілем, рухався по вул. Леніна в смт Чорнобай та став учасником ДТП.

Водій автомобіля ВАЗ - 1118 р.н. НОМЕР_3 рухаючись по автодорозі с. Малі Канівці - смт. Чорнобай по вул. Леніна, не врахував дорожні умови, не вибрав безпечної швидкості та здійснюючи обгін попутного автотранспорту внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення зі службовим автомобілем ВАЗ - 21099 р.н. НОМЕР_4 .

Цього ж дня, 24.02.2016 року о 18 год. 00 хв. майор поліції ОСОБА_1 звернувся на приймальне відділення до Чорнобаївської центральної районної лікарні зі скаргами на головний біль та загальну слабкість, після чого йому було надано медичну допомогу проте, не госпіталізовано. Даний факт підтверджене довідкою Чорнобаївської ЦРЛ № 50 від 24.02.2016 року.

26.02.2016 року у зв`язку із раптовим погіршенням стану здоров`я майор поліції ОСОБА_1 звернувся до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області", де його було оглянуто та встановлено діагноз - закрита черепно-мозкова травма, цефалгічний синдром виражена вегетативна лабільність, забій грудної клітки зліва.

Після огляду позивача госпіталізовано до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області" та у період з 26.02.2016 року по 09.03.2016 року останній перебував на стаціонарному лікуванні.

Згідно виписки № 327/123 із медичної карти стаціонарного хворого Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області", ОСОБА_1 встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку зі цефалгічним синдромом, помірне вираженою вегетативною слабкістю, забій грудної клітки зліва, ангопатія сітківки обох очей.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю т.в.о. начальника Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_1 та отримання ним тілесних ушкоджень було проведено службове розслідування та 20.12.2016 року складено висновок.

Вказаним висновком зокрема встановлено, що порушень чинного законодавства з боку майора поліції ОСОБА_1 - не встановлено, а також зазначено, що позивач отримав тілесні ушкодження в період проходження служби та при виконанні службових обов`язків.

Оскільки розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 24.02.2016 у встановлені законом терміни проведено не було, позивач 16.03.2016 року та 14.11.2016 року звернувся з відповідними рапортами до начальника ГУНП в Черкаській області.

Наказом начальника ГУНП у Черкаській області від 13.05.2017 року № 1288 призначена комісія по розслідуванню нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 24.02.2016 року близько 13 год. 10 хв.

13 червня 2017 року комісія склала акт розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 24.02.2016 року близько 13 год. 10 хв. за формою Н-5* та акт за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, в яких зазначила, що нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків за обставин, які не підпадають під дію п. п. 3.9, 3.10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 року № 1346.

Не погоджуючись з висновками комісії, викладеними у актах за формою Н-5* та НТ* позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі №823/815/18 від 15.06.2018 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2018 року, за позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Інспекція з додержання нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано акт Головного управління Національної поліції в Черкаській області із розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 24.02.2016 року за формою Н-5* від 13.06.2017 року та акт за формою НТ* від 13.06.2017 року про нещасний випадок невиробничого характеру. Зобов`язано комісію з розслідування нещасних випадків Головного управління Національної поліції в Черкаській області провести повторне розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 24.02.2016 року та прийняти рішення у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України від 27.12.2002 року № 1346; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.06.2018 року у справі №823/815/18 посадовими особами Головного управління Національної поліції в Черкаській області проведено повторне розслідування нещасного випадку, результати якого оформлено актами за формою Н-5* та НТ* від 23.11.2018 року.

Відповідно до акта про нещасний випадок невиробничого характеру №25, затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 23.11.2018 року майор поліції ОСОБА_1 разом із капітаном поліції ОСОБА_3 , майором поліції ОСОБА_4 , майором поліції ОСОБА_5. та майором поліції ОСОБА_6. на службовому автомобілі ВАЗ-21099, р.н. НОМЕР_5 - НОМЕР_6 р.н. НОМЕР_4 , за яким закріплений ОСОБА_1 згідно наказу ГУНП від 04.02.2016 року №157, здійснили виїзд до с. Васютинці.

У вказаному акті зазначено, що згідно з поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , 24.02.2016 року працівники поліції повертались з с. Васютинці до смт. Чорнобай, де працювали по розкриттю вбивства ОСОБА_11 . Проте в ході проведення розслідування нещасного випадку від 13.06.2017 року відповідно до пояснень свідків зазначено, що 03.02.2016 року до чергової служби Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що в будинку АДРЕСА_1 виявлено муміфікований труп гр, ОСОБА_2 .

Відповідно до пояснення майора поліції Бережицької С.С., 03.02.2016 року внесено відомості до ЄРДР по факту умисного вбивства ОСОБА_2 та відкрито кримінальне провадження №0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Таким чином, встановлено розбіжності в поясненнях потерпілого та свідків відносно якої особи працівники поліції здійснили виїзд до с. Васютинці.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 отриманих в ході проведення розслідування нещасного випадку від 13.06.2017 року, слідчим було винесено ряд доручень, у тому числі доручення № 452 про встановлення осіб, причетних до вищевказаного правопорушення, свідків та очевидців даної події та здійснити подвірний обхід будинків, розташованих поряд з місцем вчинення злочину та інше. ОСОБА_1 спільно з підлеглими поліцейськими, проводив виконання вказаного доручення слідчого в с. Васютинці.

Для отримання копії вказаного доручення, ГУНП в Черкаській області направлено лист від 05.11.2018 року № 2278/31/01-2018 до Чорнобаївського районного суду Черкаської області. У відповідь надійшов лист від 07.11.2018 року № 2.6/61/2018-вих, в якому вказано, що в матеріалах клопотань слідчих СВ Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, які надходили на розгляд слідчого судді, запитуване у даному кримінальному провадженні доручення слідчого №452 від 03.02.2016 року відсутнє. Таким чином, правові підстави виїзду 24.02.2016 року ОСОБА_1 та підлеглих працівників поліції до с. Васютинці в рамках даного кримінального провадження відсутні.

Також, 24.02.2016 року повертаючись з місця події до Чорнобаївського відділення поліції, близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи службовим автомобілем, рухався по вул. Леніна в смт. Чорнобай та став учасником ДТП.

Водій автомобіля ВАЗ - 1118 р.н. НОМЕР_3 рухаючись по автодорозі с. Малі Канівці - смт. Чорнобай по вул. Леніна, не врахував дорожні умови, не вибрав безпечної швидкості та здійснюючи обгін попутного автотранспорту виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення зі службовим автомобілем ВАЗ - 21099 р.н. НОМЕР_4 .

Відповідно до Журналу ЄО Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області зареєстровано повідомлення №655 24.02.2016 року о 13 год. 10 хв. від ОСОБА_1 про те, що на автодорозі в напрямку с. М. Канівці трапилася ДТП без потерпілих. На місце подіі направлено інспектора поліції Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції Литвиненка О.І.

При оформленні ДТП начальником сектору БДР Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Литвином В.П., за порушення п.п. 12.1 та 14.2 (в) Правил дорожнього руху України, відносно ОСОБА_12 складено протокол про адміністративне правопорушення (серія АП1 № 218685), передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до п. 2 р. II «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. Підписи свідків та потерпілого, а саме ОСОБА_1 у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення відсутні.

Згідно з постановою Чорнобаївського районного суду від 14.03.2016 року справа №709/483/16-п встановлено, що крім показів ОСОБА_12 , його вина у вчиненому правопорушенні підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містять протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №218685 від 02.03.2016 року, схема ДТП та письмові пояснення водіїв. За таких обставин суд визнав винним ОСОБА_12 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

З акту ГУНП в Черкаській області №25 про нещасний випадок невиробничого характеру від 23.11.2018 року вбачається, що в ході розслідування нещасного випадку комісією встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ГУНП в Черкаській області, в якому просив скасувати акти за формою Н-Т №24 від 13.06.2017 року, Н-5 від 13.06.2017 року та встановити, що нещасний випадок 24.02.2016 року трапився з ним в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. Проте, постанова Чорнобаївського районного суду від 14.03.2016 року справа № 709/483/16-п, де ОСОБА_1 не визнано потерпілим у зв`язку з заподіянням йому фізичної шкоди, останнім не оскаржувалася.

Під час проведення розслідування нещасного випадку від 13.06.2017 року комісією отримано копію рапорту старшого інспектора чергового Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області майора поліції Дмитренка Є.В., в якому вказано, що до чергової служби Чорнобаївського відділення поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що біля смт. Чорнобай в напрямку с. Малі Канівці, сталася ДТП без потерпілих.

Згідно з висновком «По факту повідомлення ОСОБА_1 , що 24.02.2016 року о 13 год. 00 хв. при виїзді з смт. Чорнобай в напрямку с. Малі Канівці сталась ДТП без травмованих» встановлено, що після отримання вищевказаної інформації наряд поліції направився на місце ДТП. Прибувши на місце події з`ясувалось, що водій автомобіля ВАЗ 11183, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_12 не врахував погодні умови, не вибрав безпечної швидкості здійснюючи маневр обгону виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з зустрічним автомобілем марки ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок зіткнення автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Після закінчення вказаної перевірки матеріали списано до архіву Чорнобаївського відділення поліції.

В ході проведення повторного розслідування до Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області направлено запит від 25.10.2018 року № 2223/31/01-2018 щодо отримання копій документів. У відповідь надійшов лист від 31.10.2018 року № 4357/68/02-2018, в якому зазначено, що рапорт старшого інспектора чергового Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області майора поліції Дмитренка Є.В. від 24.02.2016 року та висновок по факту повідомлення ОСОБА_13 про ДТП в Чорнобаївському відділенні поліції відсутні.

24 лютого 2016 року о 18 год. 15 хв. майор поліції ОСОБА_1. звернувся на приймальне відділення до Чорнобаївської центральної районної лікарні зі скаргами на головний біль та загальну слабкість, після чого йому надано медичну допомогу, проте, не госпіталізовано. Даний факт підтверджено довідкою Чорнобаївської ЦРЛ № 50 від 24.02.2016 року. У відповідь на запит ГУНП в Черкаській області до Чорнобаївської ЦРЛ щодо звернення 24.02.2016 року ОСОБА_1 за медичною допомогою, надано інформацію про те, що цього дня ОСОБА_1 звернувся за медичною допомогою з діагнозом: гіпертонічна хвороба кризовий перебіг (лист від 11.07.2017 року № 347).

Відповідно до пояснення ОСОБА_1 від 22.10.2018 року, останній зазначив, що 25.02.2016 року його стан погіршився на робочому місці в зв`язку з чим звернувся за медичною допомогою до Чорнобаївської ЦРЛ, де згідно з наданою ним копією довідки встановлено діагноз: струс головного мозку (під питанням). Однак, після ДТП 24.02.2016 року, ОСОБА_1 від роботи, внаслідок втрати працездатності, не звільнявся.

26 лютого 2016 року у зв`язку з погіршенням стану здоров`я майор поліції ОСОБА_1 звернувся до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області», де його було оглянуто та встановлено діагноз: ЗЧМТ (струс головного мозку під питанням), цефалгічний синдром, виражена вегетативна лабільність, забій грудної клітки зліва.

Після огляду ОСОБА_1 госпіталізовано до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області" та у період з 26.02.2016 року по 09.03.2016 року він перебував на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до акта про нещасний випадок невиробничого характеру №25, затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 23.11.2018 року, причинний зв`язок між подією, яка трапилася 24.02.2016 року та встановленим лікарем діагнозом від 26.02.2016 року комісією з розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 не встановлено.

У зв`язку з тим, що під час розслідування нещасного випадку встановлено розбіжності в поясненнях, наявні документи, в яких зазначено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 24.02.2016 року трапилася без потерпілих, доручення слідчого згідно з яким здійснено виїзд до с. Васютинці у матеріалах Чорнобаївського районного суду відсутнє, комісія з розслідування нещасних випадків Головного управління Національної поліції в Черкаській області визнала, що нещасний випадок, який стався 24.02.2016 року з майором поліції ОСОБА_1 , трапився за обставин, які не підпадають під дію пп. 3.9, 3.10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 року №1346, а тому вважається таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, вважаєчи його протиправним, а свої права порушеними позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.1 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року № 2694-ХІІ (надалі - Закон №2694) охорона праці - система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

У відповідності до ст. 14 вказаного Закону працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Приписами ст. 22 Закону №2694 встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Відповідно до п. 2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 року №1346 (далі - Порядок №1346) розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.

Згідно з п. 2.2 цього Порядку за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Пунктом 3.4 Порядку №1346 лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою.

Відповідно п. 3.5 Порядку №1346, керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС. До складу комісії не може входити керівник, що безпосередньо керував проведенням робіт, при виконанні яких стався нещасний випадок (у тому числі поранення).

Положеннями п. 3.8 Порядку № 1346 визначено, що комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

З аналізу наведених положень Порядку №1346 вбачається, що підставами для проведення розслідування нещасного випадку є:

- раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше;

- звернення до лікувально-профілактичного закладу системи МВС з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення);

- повідомлення про нещасний випадок.

Пунктом 3.9. порядку, встановлено, що комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби під час: - перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - роботи) протягом робочого часу або, за дорученням керівника, в неробочий час; - приведення в порядок знарядь праці, засобів захисту, одягу перед початком роботи і після її закінчення, виконання правил особистої гігієни; - проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час; - використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за дорученням керівника; - подання підрозділом шефської допомоги; - провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; - перебування в транспортному засобі або на його стоянці, на території вахтового селища, у тому числі під час змінного відпочинку, якщо причина нещасного випадку (у тому числі поранення) пов`язана з виконанням потерпілим службових (трудових) обов`язків або з дією на нього небезпечного чи шкідливого фактора чи середовища; - прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами або до будь-якого об`єкта за дорученням керівника; - прямування до місця відрядження та в зворотному напрямку відповідно до завдання про відрядження.

Згідно, п. 3.10 порядку, комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби внаслідок безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо).

Пунктом 3.11 порядку, передбачено, що комісія визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: - за обставин, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків, зазначених у пунктах 3.9, 3.10, 3.11; - унаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; - під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; - у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього Порядку, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів прокуратури; - у наслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Відповідно до п. 3.19 порядку, передбачено, що нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Отже даним порядком чітко встановлені підстави винесення актів форми Н-1* (НТ*) та які наслідки повинні настати щоб вважати чи нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків чи ні.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.06.2018 року у справі № 823/815/18, яке набрало законної сили 03.09.2018 року, встановлено, що нещасний випадок, який стався 24.02.2016 року є таким, що мав місце в період проходження служби та під час виконання ОСОБА_1 службових обов`язків.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновок комісії з розслідування нещасних випадків Головного управління Національної поліції в Черкаській області, викладені в акті №25 про нещасний випадок невиробничого характеру, який затверджено начальником ГУНП в Черкаській області 23.11.2018 року (Форма НТ*) є необґрунтованим та прийнятим без встановлення всіх обставин справи, а тому рішення підлягає скасуванню.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення комісії з розслідування нещасних випадків, викладене в акті №25 про нещасний випадок невиробничого характеру, який затверджено начальником ГУНП в Черкаській області 23.11.2018 року (Форма НТ*), та щодо визнання протиправним та скасування акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 24 лютого 2016 року о 13 год. 10 хв. від 23.11.2018 року (Форма Н-5*), є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання комісію з розслідування нещасних випадків Головного управління Національної поліції в Черкаській області визнати, що тілесні ушкодження отримані ОСОБА_1 24.02.2016 року у період проходження служби при виконанні службових обов`язків, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача та не втручання в дискреційні повноваження відповідаче буде зобов`язання ГУНП в Черкаській області провести нове розслідування нещасного випадку з врахуванням додаткових суттєвих обставин події.

Завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Судом першої інстанції не було порушено дискреційні повноваження відповідача, оскільки відповідно до п.4 ч 2 ст 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Крім того, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року), вбачається, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача скласти Висновок про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у 300 - розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України "Про національну поліцію" для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 97 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VІІІ від 02 липня 2015 року встановлено перелік осіб, які за цим Законом мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Пунктом 3 частини 1 ст. 97 Закону №580-VІІІ визначено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016 року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №163/28293, який набрав чинності 29.02.2016 року (далі - Порядок №4).

Підпунктом 4 пункту 4 розділу 1 Порядку № 4, зі змінами та доповненнями внесеними наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 року №916, передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у випадку пов`язаному з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п 2 розділу ІІІ Порядку №4посадові особи поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

Передумовою виплати позивачу одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №4 передбачено, що заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів (далі - останнім місцем проходження служби).

У відповідності до пункту 5 розділу ІІІ зазначеного Порядку для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Копії документів завіряються підписом власноруч, та перевіряються особою, що приймає документи.

Згідно з пунктом 1 розділу IV Порядку №4 фінансові підрозділи у місячний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою. У разі надсилання запитів до інших органів (підрозділів) поліції, підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення ОГД, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту.

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Пунктом 2 розділу IV Порядку №4 встановлено, що висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: 1) по центральному органу управління поліції, керівникам міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, територіальних органів поліції, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; 2) у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій; 3) у навчальних закладах - керівник відповідного органу, закладу або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Згідно з п. 3 розділу IV Порядку №4 рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, позивачем не доведено належними доказами, що він звертався в установленому порядку до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інтанції, що позовна вимога про зобов`язання відповідача скласти Висновок про виплату одноразової грошової є необгрунтованою та передчасною, а тому не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у їх задоволенні, оскільки позивачем на недано доказів на підтвердження понесених витрат.

Згідно з нормами ч. 2 - 4 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_14 .

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Степанюк А.Г.

Постанову виготовлено: 19 вересня 2019 року.