Справа № 300/1699/19
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" вересня 2019 р. справа № 300/1699/19
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо зменшення з 01.01.2018 розміру доплат, передбачених законодавством для учасників бойових дій та зобов`язання провести перерахунок пенсії з 01.01.2018 зі 100 відсотковим врахуванням і виплатою підвищення пенсії в розмірі 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та цільової грошової допомоги на прожиття учаснику бойових дій та 40 грн. цільової грошової допомоги на прожиття учаснику учаснику бойових дій; виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2018.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про те, що він є військовим пенсіонером та отримує пенсію за вислугою років, на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" яка була нарахована з доплатами передбаченими законодавством для учасників бойових дій. Вказує на те, що з 01.01.2018 відповідачем протиправно, в порушення виконання п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018 року здійснено перерахунок і виплату пенсії у розмірі 50 % з 01.01.2018 та 75 % з 01.01.2019 призначених додатково до пенсії доплат (надбавок) як учаснику бойових дій та пенсії за особливі заслуги. Вважає, що пенсія повинна виплачуватись з врахуванням 100 % доплат передбачених законодавством для учасників бойових дій, оскільки пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року їх виплата у розмірі 50% та 75 % не передбачена. Дії відповідача щодо зменшення розміру таких доплат вважає протиправними і незаконними, та такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення як учасника бойових дій в належному розмірі. Позивач вважає, що до підвищеного розміру його пенсії, після 01.01.2018, повинно окремо входити 100 відсотків відповідної суми таких доплат в розмірі 25-ти відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та цільової грошової допомоги на прожиття у розмірі 40,00 гривень. Оскільки як вказані два види підвищення і доплати до пенсії учасника бойових дій визначені саме законом, то дія пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 щодо часткової виплати перерахованих підвищених пенсій в період з 2018 по 2019 роки в розмірах 50 і 75 відсотків, не розповсюджується на такі підвищення і допомоги. Враховуючи наведене, просив суд позов задовольнити повністю.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.08.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 263 КАС України для окремих категорій справ незначної складності (а.с.1-2).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 09.09.2019. Щодо заявлених позовних вимог заперечив, з посиланням на норми частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанову Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року та зазначив, що нарахування та виплата пенсії проведена правомірно, у відповідності до норм чинної постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року. Крім того, вказав, що здійснений перерахунок на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" не вплинув на розміри надбавок зазначених у позовних вимогах. Просив суд в задоволенні позову відмовити (а.с.24-27).
Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
З 06.09.2007 позивач набув статусу учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та має право на пільги для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.14).
Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято постанову за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі по тексту також - Постанова №103).
Відповідачем, на виконання постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб №103 від 21.02.2018 року та частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ проведено перерахунок пенсії, з 01.01.2018 року.
На підставі Постанови №103, Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом 05.03.2018 видано довідку про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується при перерахунку пенсій, за змістом якої посадовий оклад позивача становить 5360,00 гривень, оклад за військовим званням (підполковник поліції) 1 410,00 гривень, надбавка за вислугу років (50%) 3385,50 гривень, що підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву.
Головним управлінням ПФУ в області відповідно до вказаної довідки про розмір грошового забезпечення, та на підставі пункту 1 Постанови №103 з 01.04.2018 проведено ОСОБА_1 відповідний перерахунок пенсії (а.с.10).
Позивач вважаючи протиправним зменшення відповідачем при перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" і постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" на 50%, а в подальшому на 25 % розміру підвищення і допомоги до пенсії, передбачених законодавством для учасників бойових дій, 14.06.2019 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням стовідсоткового розміру виплат (а.с.11).
Відповідач листом від 25.06.2019 за №751/М-15 повідомив позивача про відсутність підстав для проведення такого перерахунку, оскільки пенсія виплачується у відповідності до вимог пункту 2 Постанови №103, а іншого порядку виплати у 2018-2019 роках колишнім військовослужбовцям чинним законодавством не передбачено (а.с.12-13).
Не погоджуючись із такою відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області позивач звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).
Приписами частини 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пунктом шостим статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 за №2011-ХІІ (надалі по тексту також - Закон №2011-XII) пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Так, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 (надалі по тексту також - Закон №2262-XII). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-XII (в редакції чинній на момент перерахунку пенсії) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відтак, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Як уже зазначалось вище судом, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", згідно з пунктом 1 якої передбачено перерахувати пенсії, призначені за правилами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
За змістом пункту 2 Постанови №103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за №393" (надалі по тексту також Порядок №45), яка набрала чинності 20.02.2008.
Відповідно до пунктів 1, 2 та 3 Порядку №45, пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (надалі по тексту також - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (надалі по тексту також - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (надалі по тексту також - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (надалі по тексту також - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (надалі по тексту також - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Таким чином, згідно з даними нормами, підставою для перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до зазначеного Закону в першу чергу є прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та подання органами, передбаченими цим Порядком, відповідних повідомлень до територіальних органів Пенсійного фонду України.
Як встановлено судом та слідує з матеріалів адміністративної справи, відповідачем на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсій, виданої Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом 05.03.2018, та на підставі пункту 1 Постанови №103 позивачу 28.03.2018 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 (а.с.29).
Суд вважає доводи позивача про виплату підвищення до пенсії як учаснику бойових дій в розмірі 25-ти відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та цільової грошової допомоги на прожиття учаснику бойових дій у розмірі 40,00 гривень, виходячи 50-ти і 75-ти відсотків їх розміру, такими, що знайшли своє підтвердження, виходячи з наступного.
Статтею 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993 (надалі по тексту також - Закон №3551-XII) учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
За змістом пункту 2 частини 1 статті 6 Закону №3551-XII учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).
Приписами статті 12 Закону №3551-XII передбачено пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, зокрема: учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (частина 4 статті 12 Закону №3551-XII).
Відповідно до абзацу 3 статті 1 Закону України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни" від 16.03.2004 за №1603-IV (надалі по тексту також - Закон №1603-IV) передбачено виплату особам з інвалідністю внаслідок війни II та III груп у розмірі 50 гривень, учасникам бойових дій у розмірі 40 гривень, незалежно від розміру пенсій та надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги та пенсії за особливі заслуги перед Україною.
Суд зазначає, що наведені норми матеріального права є спеціальними, не скасовані, їх положення не визнані у встановленому порядку неконституційними і є чинними на час виникнення спірних правовідносин, а тому підлягають обов`язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України.
Наявна в матеріалах справи копія посвідчення серії НОМЕР_1 від 06.09.2007 свідчить про те, що ОСОБА_1 у відповідності до вищевказаних норм, має право на пільги, передбачені частиною 4 статі 12 Закону №3551-XII, в тому числі на отримання цільової грошової допомоги в розмірі 40,00 гривень, визначеної абзацом 3 статті 1 Закону №1603-IV.
Відтак, у вказаних вище протоколах від 01.01.2018, 01.03.2018, 01.01.2019, включені підвищення до пенсії (363,00 гривень, 374,25 гривень) і цільова грошова допомога на проживання (40,00 гривень) при визначенні підвищення пенсії, однак у таких протоколах відсутні відомості про їх включення до формули обчислення підвищення розміру пенсії за постановою КМУ № 103 та виплату в розмірі 50 відсотків і 75 відсотків.
При, детальному аналіуз і вивченні змісту вищезазначених протоколів про перерахунок пенсії позивача після 01.01.2018, у їх порівнянні із протоколом від 01.12.2017 (тобто до вступу в дію положень Постанови №103) та із врахуванням пунктів 1, 2 Постанови №103, судом встановлено, що спірні підвищення та допомога містяться в складі формули обчислення збільшеного розміру пенсії ОСОБА_1 , та виплачувалися не у повному обсязі, про що свідчать наступне.
Відповідач, при проведенні перерахунку пенсії позивача 01.01.2018 та 01.01.2019, виконавши вимоги пункту 1 Постанови №103 про здійснення перерахунку пенсії, порушив вимоги пункту 2 вказаної Постанови, яка встановлює порядок виплати підвищення пенсії.
Так, виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків, а з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків" (пункт 2 Постанови № 103).
Відтак, увесь перерахований підвищений (новий) розмір пенсії, що здійснений за правилами пункту 1 Постанови №103, виплачується із особливостями пункту 2 Постанови №103 (в розмірі 50% і 75% розміру підвищення пенсії), однак у такому перерахунку для виплати з обмеженнями розміру (50% і 75%) виключено, серед іншого, спірні підвищення і допомога, встановлені законом.
Тобто, із формули визначення різниці між попереднім розміром пенсії (станом на 31.12.2017) і новим перерахованим таким розміром (станом на 01.01.2018), як частини суми пенсії яка підлягає виплаті, за змістом вимог пункту 2 Постанови №103 виключено - шляхом вживання слова "крім", спірні у даній справі підвищення і допомога, розмір яких визначений частиною 4 статті 12 Закону №3551-XII і абзацом 3 статті 1 Закону №1603-IV.
Однак, досліджені протоколи за пенсійною справою від 01.01.2018 і від 01.12.2019 свідчать про порушення органом пенсійного форду при виплаті підвищень і допомоги як пункту 2 Постанови №103 так і частини 4 статті 12 Закону №3551-XII, абзацу 3 статті 1 Закону №1603-IV.
Зокрема, за даними протоколу від 01.01.2018 загальний нарахований розмір пенсії ОСОБА_1 ("всього призначено") становить 8005,18 гривень ( а.с.10).
Даний протокол також містить відомості про виконання Постанови №103 (перерахунок пенсії), а саме: підвищення складає 4337,14 гривень, з них виплачується з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення 2168,57 гривень і з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення 3252,86 гривень.
Загальний розмір пенсії до виплати (станом на 01.01.2018) склав 5836,61 гривень, так як від розміру 8005,18 гривень ("всього призначено") віднято 2168,57 гривень ("50% від підвищення пенсії з 01.01.2018 по 31.12.2018").
Однак, суд вважає, що у вказаній формулі (встановлення розміру пенсії до виплати станом на 01.01.2018) є невірним спосіб визначення значення виплати підвищення "2168,57 гривень", оскільки, такий не містить в собі повний розмір значення 363,00 гривень і 40,00 гривень, та становить 50 відсотків від загального значення підвищення пенсії "4337,14 гривень", обчисленого відповідачем за наслідками перерахунку пенсії позивача на виконання Постанови №103 із включенням спірних надбавок.
Так, за правилами пункту 1 Постанови №103 при визначенні і обчисленні збільшеного розміру пенсії ("всього призначено станом на 01.01.2018 - 8005,18 гривень"), слід включати підвищення (363,00 гривень) і допомогу (40,00 гривень).
В складі значення 8005,18 гривень підвищення (363,00 гривень) і допомогу (40,00 гривень) включені в повному обсязі, що і засвідчує протокол про перерахунок пенсії від 01.01.2018.
Однак, при визначенні (обчисленні) цифрового значення розміру підвищення пенсії як різниця значень старого розміру пенсії (31.12.2017) і оновленого, за наслідками виконання пункту 1 Постанови 103 (01.01.2018), спірні підвищення і допомога не включаються, так як повинні враховуватися у повному їх розмірі. А у разі їх включення, що має місце у спірному випадку, такі підвищення і допомога не будуть виплачені у повних значеннях сум 363,00 гривень і 40,00 гривень, оскільки на виконання пункту 2 Постанови №103 підпадуть під дії обмежень у їх виплаті з 01.01.2018 по 31.12.2018 в розмірі 50%, а з 01.01.2019 по 31.12.2019 в розмірі 75%.
Виходячи із змісту особливостей виплати, а не нарахування, підвищення пенсії, визначеної з 01.01.2018 пунктом 2 Постанови №103, вірним обчисленням є формула, за якої підвищення і допомога є сталим і незмінним значенням.
Вказане свідчить, що підвищення і допомога на загальну суму 403,00 гривень (363+40) із 01.01.2018 по 31.12.2018 виплачувалося у розмірі 50%, тобто в сумі 201,50 гривень (403*50%).
Аналогічний невірний обрахунок суми пенсії, яка підлягає виплаті (не обчисленні), на виконання Постанови №103 застосований органом пенсійного фонду у протоколі від 01.01.2019 при визначенні 75% підвищення розміру пенсії, який виплачувався в період 01.01.2019 по день вирішення даного спору.
В даному випадку, крім того, лише змінився розмір підвищення з 01.01.2019 в сумі 374,25 гривень і з 01.08.2019 в сумі 391,00 гривень внаслідок законодавчої зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (1 497,00 гривень і 1 564,00 гривень).
За аналогічною формулою розмір недоплати пенсії як такої, яка підлягає виплаті з 01.01.2019 становить 100,75 гривень в місяць.
Встановлені при розгляді справи обставини свідчать про порушення відповідачем права позивача на виплату в повному розмірі підвищення і допомоги, визначених частиною 4 статті 12 Закону №3551-XII і абзацу 3 статті 1 Закону №1603-IV.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо проведення перерахунку пенсії позивачу із зменшенням доплат передбачених законодавством для учасників бойових дій, та зобов`язання провести перерахунок пенсії з 01.01.2018 з сто відсотковим врахуванням та виплатою доплат передбачених законодавством для учасників бойових дій, а саме: підвищення пенсії в розмірі 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановлене ч. 4 ст. 12 до ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", цільової грошової допомоги на прожиття учаснику бойових дій у розмірі 40 гривень передбаченої ЗУ "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни" і виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01.01.2018 року.
Стосовно зазначення позивачем у позовній заяві про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В переліку способів захисту порушеного права, наведених у частині 1 статті 5 КАС України, відсутній такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення, а тому вказане не може розглядатися судом як позовна вимога.
З урахуванням положень частини 1 статті 382 КАС України зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду.
Таким чином, з огляду на вказане, а також враховуючи те, що позивач не надав суду доказів ймовірного уникнення чи зволікання відповідачем у відновленні порушеного права ОСОБА_1 , на переконання суду, відсутні підстави для встановлення вказаного виду судового контролю за виконанням рішення суду в цій адміністративній справі.
Згідно з частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд зазначає, що позивач на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи.
Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Однак, судом не встановлено понесення судових витрат позивачем, а відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення ОСОБА_1 з 01.01.2018 розміру підвищення до пенсії 25 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та цільової грошової допомоги як учаснику бойових дій в складі його пенсії, обчисленої за наслідками її перерахунку на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб"
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , в складі якої обчислити зі сто відсотковим врахуванням як учаснику бойових дій:
- підвищення до пенсії в розмірі 25 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного частиною 4 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993;
- цільової грошової допомоги на прожиття у розмірі 40 гривень, визначеної абзацом 3 статті 1 Закону України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни" №1603-IV від 16.03.2004,
та здійснити виплату різниці між фактично отриманою і належною за наслідками перерахунку до сплати сумою пенсії, починаючи з 01.01.2018.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 );
відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Микитин Н.М.