Справа № 580/927/19
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

19 вересня 2019 року
Київ
справа №580/927/19
адміністративне провадження №К/9901/22921/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Стеценка С. Г.,
суддів Рибачука А. І., Тацій Л. В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 (головуючий суддя Костюк Л. О., судді: Бужак Н. П., Пилипенко О. Є.),

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У березні 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Комісаріат, відповідач), в якому просив: визнати протиправною відмову відповідача у наданні довідки про грошове забезпечення за посадою начальника відділу фінансового забезпечення станом на 01.01.2018 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення за відповідною посадою; зобов`язати Комісаріат видати довідку про розмір грошового забезпечення за посадою начальника відділу фінансового забезпечення станом на 01.01.2018 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення, які виплачуються за відповідною посадою на 01.01.2018 (далі спірна довідка).

2. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, ОСОБА_1 зазначав, що відмова відповідача у видачі йому спірної довідки є протиправною та порушує його право на належне пенсійне забезпечення.

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 у задоволенні позову відмовлено.

4. Ухвалюючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, відмовляючи у виданні позивачу спірної довідки, діяв у межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені законодавством, а тому підстави для визнання його дій протиправними відсутні.

5. Не погодившись із наведеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, яка ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 була залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам пункту 1 частин п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) щодо надання документа про сплату судового збору.

6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, на підставі статей 169, 298 КАС України.

7. Постановляючи таку ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач не усунув недолік апеляційної скарги, а саме не надав документ про сплату судового збору. При цьому, суд відхилив доводи позивача, як на підставу для звільнення від сплати судового збору, стосовно того, що він є інвалідом війни третьої групи, а відтак на нього поширюються положення Закону України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон №3551-XII), частиною другою статті 22 якої встановлено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала, а також узагальнений виклад позиції інших учасників справи

8. Не погоджуючись із вказаним вище рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить його скасувати та направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду.

9. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі відповідної норми Закону №3551-XII як інвалід війни, тобто особа, на яку поширюється дія цього Закону, а тому висновки суду апеляційної інстанції про те, що апеляційна скарга була оформлена з порушенням вимог, встановлених пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС України й у зв`язку з не усуненням цього недоліку підлягала поверненню, не відповідають приписам законодавства.

10. Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

IV. Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

11. У серпні 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга.

12. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду касаційної скарги у складі судді-доповідача Стеценка С. Г., суддів: Рибачука А. І., Тацій Л. В.

13. Ухвалою Верховного Суду від 21.08.2019 відкрито касаційне провадження у справі.

14. Ухвалою Верховного Суду від 17.09.2019 закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, ураховуючи приписи пункту 3 частини першої статті 345 КАС України, постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 18.09.2019.

V. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

15. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , 03.03.2008 звільнений з військової служби, а з 19.03.2008 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області й отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закону №2262-ХІІ).

16. У зв`язку зі зміною на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» розміру грошового забезпечення військовослужбовців та проведенням перерахунку пенсії, 30.11.2018 позивач звернувся до Комісаріату щодо надання довідки про грошове забезпечення за посадою начальника відділу фінансового забезпечення із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення за вказаною посадою станом на 01.01.2018.

17. Листом від 12.12.2018 за вих. №6/8/7/ФР-48085/2024 відповідач у видачі вказаної довідки відмовив.

18. Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

19. Рішенням суду першої інстанції у задоволенні позову відмовлено.

20. Таке судове рішення позивач оскаржив у апеляційному порядку, однак, суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу повернув, особі, яка її продала, оскільки скаржник не надав документ про сплату судового збору, як це передбачено пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС України і не усунув цей недолік у межах встановленого судом строку.

VI. Позиція Верховного Суду

21. Так, у відповідності до частини першої статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

22. Вимоги до форми та змісту апеляційної скарги встановлені статтею 296 КАС України, пунктом першим частини п`ятої, частиною шостою якої передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

23. Водночас, згідно з положеннями частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

24. В свою чергу, статтею 169 КАС України (пункт 1 частини четвертої) встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

25. Таким чином, ненадання скаржником документа про сплату судового збору є підставою для залишення апеляційної скарги без руху, яка у разі не усунення такого недоліку, повертається особі, яка її подала.

26. Разом з тим, за змістом частин першої, другої статті 132 КАС України, судовий збір входить до складу судових витрат, а його розмір та порядок сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

27. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (далі Закон №3674-VI).

28. У розумінні частини першої статті 1 Закону №3674-VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

29. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (частина перша статті 2 Закону №3674-VI)

30. Об`єктом справляння судового збору згідно з частиною другою статті 3 Закону №3674-VI є, зокрема, подання до суду апеляційної скарги на судові рішення.

31. Стаття 5 цього ж Закону встановлює пільги щодо сплати судового збору і наводить перелік категорій осіб, які звільняються від його сплати під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

32. Наведений у вказаній нормі Закону №3674-VI перелік є вичерпним і не передбачає можливості звільнення інвалідів (в тому числі інвалідів війни) третьої групи.

33. В той же час, правовий статус ветеранів війни визначає Закон №3551-XII, який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

34. До ветеранів війни, згідно з приписами частини другої статті 4 Закону №3551-XII належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

35. Частиною другою статті 22 цього ж Закону передбачено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

36. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

37. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон №2262-ХІІ.

38. Комплексний аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що інваліди війни, незалежно від встановленої їм групи інвалідності, мають особливий статус, який надає останнім право на звільнення від судових витрат, до яких належить і судовий збір, пов`язаних з розглядом питань їх соціального захисту.

39. При цьому, колегія суддів, з урахуванням наведених вище положень Конституції України та Закону №2262-ХІІ, наголошує на тому, що пенсійне забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є складовою права на соціальний захист, а відтак, інваліди війни, у разі звернення до суду з позовом, пов`язаним із захистом їх права на призначення, перерахунок або виплату пенсії, звільняються від сплати судового збору за подання відповідних позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг на підставі Закону №3551-XII.

40. Подаючи до суду апеляційну скаргу, позивач додав до неї копію посвідчення інваліда війни третьої групи серії НОМЕР_1 , яке також, було долучено до позовної заяви і містилось у матеріалах адміністративної справи.

41. В апеляційній скарзі, а також у надісланій на адресу суду апеляційної інстанції заяві про усунення недоліків, позивач вказував на те, що є особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону й зазначив підстави для такого звільнення з посиланням на конкретну норму права.

42. Однак, вказані позивачем обставини і вимоги наведених правових норм законодавства, зокрема, статті 22 Закону №3551-XII, були проігноровані судом апеляційної інстанції, у зв`язку з чим останнім було постановлено ухвалу, яка не відповідає закону.

43. Ураховуючи викладене, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах вимог і доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційний суд, постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги позивачу, допустив порушення норм процесуального права, а відтак її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

44. За правилами пункту 2 частини першої статті 349, частини першої статті 353 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

45. Підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

46. Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356 КАС України, Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

47. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

48. Скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019.

49. Справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

50. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С. Г. Стеценко,
А. І. Рибачук,
Л. В. Тацій,
Судді Верховного Суду