Справа № 500/1922/19
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1922/19

19 вересня 2019 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України в місті Тернополі Тернопільської області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України в місті Тернополі Тернопільської області, у якому просить зобов`язати відповідача сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України в місті Тернополі Тернопільської області подання про повернення їй суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 5469,81 грн.

Ухвалою суду від 20 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08 квітня 2019 року нею було укладено договір купівлі-продажу квартири з ПАТ Компанія з управління активами Національний резерв, згідно якого позивач придбала квартиру АДРЕСА_1 . При цьому позивачем було сплачено у відповідності до статті 49 Закону України Про нотаріат збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5469,81 грн, хоча позивач не є платником даного збору в розумінні пункту дев`ятого статті 1 Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки придбала житло за договором купівлі-продажу вперше.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 28 серпня 2019 року, у якому відповідач позов не визнав та повідомив, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно, позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше. Крім того, позивач добровільно сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна та об`єднане управління не вчиняло дій, не приймало рішень щодо зобов`язання позивача сплатити збір на обов`язкове державне пенсійне страхування. Також відповідач вказав, на те що, для з`ясування усіх обставин справи позивач повинен представити документ, що вказує на підставу виникнення її права власності на квартиру у АДРЕСА_2 , оскільки є підстави вважати, що позивач придбала квартиру АДРЕСА_1 не вперше.

У відповіді на відзив відповідача позивач вказала, що відповідач не довів відсутності у нього механізму щодо отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Також відсутність такого механізму, не може бути підставою для обмеження законних прав позивача щодо повернення помилково сплаченого збору. Щодо підстав виникнення права власності на квартиру у АДРЕСА_2 , позивач вказує на те що, вказана квартира набута нею за рішенням державного реєстратора на підставі довідки про повну сплату пайових внесків від 12 квітня 2018 року виданої Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «ПАРУС ПАРК», договору про сплату пайових внесків в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив «ПАРУС ПАРК» №316/2203-17 від 22 березня 2017 року, договору про сплату пайових внесків в ОК «Житлово-будівельний кооператив «ПАРУС ПАРК» №602К/2203-17 від 22 березня 2017 року, акту приймання-передачі Приміщення та виконання Сторонами обов`язків виданого ОК «Житлово-будівельний кооператив «ПАРУС ПАРК» від 12 квітня 2018 року. А тому це не відноситься до першого придбання, шляхом нотаріально оформленої купівлі-продажу, нерухомого майна в тому числі житла в розумінні Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11.1998.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

08 квітня 2019 року між позивачем та ПАТ Компанія з управління активами Національний резерв було укладено договір купівлі-продажу квартири посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі, згідно якого позивач, придбала квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5469,81 грн згідно квитанції №ПН1200782 від 08 квітня 2019 року.

Згідно довідки управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області №154 від 29 липня 2019 року підтверджено зарахування до державного бюджету "Збору з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна" в сумі 5469,81 грн.

28 травня 2019 року позивач звернулась до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про повернення сплаченого збору.

Листом Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області за №8113/07 від 29 травня 2019 року позивачу було відмовлено в задоволенні заяви з посиланням на те, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997 року, зі змінами та доповненнями.

Відповідно до абзацу першого пункту дев`ятого статті 1 даного Закону платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовані Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11.1998 (далі - Порядок № 1740).

Згідно з пунктом 15-1 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 Порядку № 1740 визначено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Таким чином, із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла, або придбавають житло вперше.

З вищенаведеного випливає, що громадяни, які придбавають нерухоме майно, зокрема, квартиру, вперше не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, тобто, звільнені від його сплати в розмірі 1 % від вартості нерухомого майна (квартири).

Отже, важливою обставиною для правильного вирішення питання про необхідність сплати фізичною особою збору на обов`язкове державне пенсійне страхування від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, є встановлення факту придбання особою житла вперше. Суд звертає увагу на те що, у даному випадку, законодавець, встановлюючи пільгу щодо звільнення особи від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування не пов`язує її із оформленням лише договору купівлі-продажу. Важливим є сам факт придбання житла вперше.

Відтак, суд вважає не обґрунтованими і безпідставними твердження позивача про те що пільга щодо звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, застосовується лише у випадку придбання житла вперше шляхом нотаріально оформленого договору купівлі-продажу.

Згідно з Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 червня 2019 року встановлено, що окрім квартири АДРЕСА_1 , за позивачем також зареєстровано право власності на квартиру у АДРЕСА_2 , на підставі рішення державного реєстратора на підставі довідки про повну сплату пайових внесків від 12 квітня 2018 року виданої Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «ПАРУС ПАРК», договору про сплату пайових внесків в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив «ПАРУС ПАРК» №316/2203-17 від 22 березня 2017 року, договору про сплату пайових внесків в ОК «Житлово-будівельний кооператив «ПАРУС ПАРК» №602К/2203-17 від 22 березня 2017 року, акту приймання-передачі Приміщення та виконання Сторонами обов`язків виданого ОК «Житлово-будівельний кооператив «ПАРУС ПАРК» від 12 квітня 2018 року. А тому це не відноситься до першого придбання, шляхом нотаріально оформленої купівлі-продажу, нерухомого майна в тому числі житла в розумінні Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03.11.1998.

Суд зазначає, що «придбавання майна» не є юридично визначеним терміном, право власності може набуватися різними способами зокрема, право власності на квартиру, дачу, гараж або іншу будівлю чи приміщення або їх відповідну частку члена житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу виникає при повному внесенні пайових внесків (стаття 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV, стаття 19 закону «Про кооперацію» від 10.07.2003 №1087-ІV, стаття 384 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 384 Цивільного кодексу України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу- і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Такий викуп, як правило, здійснюється шляхом зустрічних дій: оформлення повернення паю членові кооперативу (стаття 2 Закону України «Про кооперацію») і продажу йому квартири на суму поверненого паю. По суті, відбувається міна паю на квартиру.

Судом встановлено, що позивачем було здійснено виплату всіх пайових внесків щодо квартири у АДРЕСА_2 , тобто виплачено вартість цієї квартири Відтак, позивачем було фактично викуплено в Обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив «ПАРУС ПАРК» вказану квартиру. Суд звертає увагу на те, що для вчинення такого викупу потреби укладати спеціальний договір немає.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, про наявність у позивача раніше зареєстрованого права власності на житло, набутого внаслідок його придбання. Відтак, на момент купівлі квартири 08 квітня 2019 року позивач не може вважатися такою, що придбаває нерухоме майно вперше та такою, що безпідставно сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу.

За встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України в місті Тернополі Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Листопадова, 3, м. Тернопіль, 46001, ) про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб`юк П.М.