Справа № 826/4406/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 вересня 2019 року м. Київ № 826/4406/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про відвід судді Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М. від розгляду адміністративної справи

за позовомОСОБА_1
до Кабінету Міністрів України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
провизнання незаконними та нечинними постанови та відповідей, стягнення моральної шкоди і збитків

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Окружного адміністративного суду м. Києва Чудак О.М. перебуває адміністративна справа № 826/4406/18 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання незаконними та нечинними постанови та відповідей, стягнення моральної шкоди і збитків.

09 вересня 2019 р. від позивача до суду надійшла заява про відвід судді.

В обґрунтування заявленого відводу позивач зазначає, що розгляд справи №826/4406/18 під головуванням судді Чудак О.М. здійснюється на підставі Законів України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" за №1401-VIII від 02 червня 2016 року та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за №1402-VIII від 02 червня 2016 року та КАС України (в редакції від 15 грудня 2017 року), що прийняті з порушенням конституційної процедури, а також незгодою з повноважністю судді Чудак О.М, з огляду на недовіру іншим суддям Окружного адміністративного суду міста Києва, зокрема, попередньому складу суду, визначеному автоматизованою системою розподілу справ, під головуванням судді Кузьменка В.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.09.2019 заявлений відвід визнано необґрунтованим, заяву про відвід судді передано на автоматичний розподіл для визначення судді для її розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2019, заяву про відвід судді передано для вирішення судді Васильченко І.П.

Розглянувши заяву та наявні матеріали, су зазначає наступне.

Згідно із приписами частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Поряд з цим, частини четверта статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Водночас, Суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (стаття 6 частина 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у т.ч. подібних.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Газета Україна-центр" проти України" від 15 липня 2010 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, "правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться". На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість.

Також, щодо об`єктивної неупередженості зазначено у справі "Фей проти Австрії". Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Суд, ознайомившись в порядку письмового провадження із заявою ОСОБА_1 про відвід судді Чудак О.М. встановив, що вказана заява мотивована наявністю, на переконання позивача, обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді. Зокрема, позивач зазначає про неконституційність законів, у відповідності до яких здійснюється адміністративне судочинство. А також, фактично позивач не погоджується з процесуальними рішеннями інших суддів Окружного адміністративного суду міста Києва, прийнятих за наслідками розгляду відповідних заяв, клопотань ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що мотиви, наведені заявником в заяві про відвід судді Чудак О.М. не дають підстав для застосування відводу судді, оскільки, твердження позивача, стосовно неконституційності законів, у відповідності до яких здійснюється адміністративне судочинство та фактична незгода позивача із процесуальними рішеннями інших суддів, жодним чином не свідчать про можливу упередженість судді при розгляді даної справи, та не є підставою для його відводу як це визначено ст.ст. 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, суд також звертає увагу, що закони про неконституційність яких зазначає позивач, не визнані у встановленому законом порядку такими, що не відповідають Конституції України.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що у випадку, якщо особа не погоджується з процесуальними діями суду, його рішеннями, він має право їх оскаржити в апеляційному та касаційному порядку за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, твердження позивача про сумніви в неупередженості судді Чудак О.М. є необґрунтованими та не підтверджуються належними і допустимими доказами, а подана заява про відвід судді не мотивована.

Обставин, які можуть вказувати, що суддя прямо чи опосередковано зацікавлений у результаті розгляду справи, не встановлено.

Відтак, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід та наявність підстав для відмови у її задоволенні.

Керуючись положеннями ст.ст. 36, 37, 39, 40, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді відмовити.

Відповідно до ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду (ч.3 ст. 293 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя І.П. Васильченко