Справа № 280/2902/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 вересня 2019 року (15 год. 48хв.)Справа № 280/2902/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.,

представників сторін:

позивача - Діордієв О.С.,

відповідача - Когут А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРУМ - ГРУП» (69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 18-В, кім.314, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРУМ - ГРУП» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області(далі - відповідач), в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій областівід 18.02.2019 № за формою «В4» на суму податкового зобов`язання 211497,00 грн. та № за формою «Р» на суму податкових зобов`язань 557389,00 грн. та штрафних санкцій 139347,25 грн.

Ухвалою суду від 19.06.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 16.07.2019.

Ухвалою суду від 16.07.2019 відкладено підготовче засідання на 01.08.2019.

Ухвалою суду від 01.08.2019 зупинено провадження у справі № 280/2902/19 для надання сторонам часу для примирення до 10.09.2019.

Ухвалою суду від 10.09.2019 поновлено провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 10.09.2019 закрито підготовче провадження та за клопотанням сторін призначено справу до судового розгляду на той же день.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зокрема зазначив, що первинні документи на підтвердження господарських операцій були надані, заперечень щодо їх наявності та оформлення у відповідача не було, а виявлені недоліки в господарській діяльності третіх осіб не можуть ставити під сумнів господарських операцій позивача з його прямим контрагентом, тому вважає, що податкові повідомлення-рішення порушують права та охоронювані законом інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРУМ - ГРУП» у сфері публічно-правових відносин, позов просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив із підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з додержанням вимог діючого законодавства. В задоволені позовної заяви просить відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Головним управлінням ДФС у Запорізький області була проведена документальна позапланова перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРУМ - ГРУП» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «ТД Завод «Запоріжспецсталь» () за січень-серпень 2018 року, які включені до складу податкового кредиту декларацій з податку на додану вартість з січня по серпень 2018 року, у т.ч. в частині подальшої реалізації товару (робіт, послуг), якою встановлено порушення пп.14.1.36, пп.14.1.181, п. 14.1.231, п.14.1, ст.14, п.44.1, ст.44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2., п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 557389 грн., та завищення суми від`ємного значення у розмірі 211397 грн.

За результатами перевірки складено Акт № 46/08-01-14-07/40643370 від 29.01.2019.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення- рішення (далі- ППР) від 18.02.2019 № на суму податкового зобов`язання 211497 грн. та № на суму податкового зобов`язання в сумі 557389 грн. та штрафних санкцій у розмірі 139347,25 грн.

Позивач вважаючи прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Суд, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи, судом встановлено, що у перевіряємому періоді товар купувався позивачем у Постачальника (ТОВ «ТД Завод «Запоріжспецсталь») за договором поставки №01/11/17 від 01 листопада 2017 року відповідно до специфікацій до договору № 5 - 51. Так, відповідно до договору поставки №01/11/17 від 01 листопада 2017 року постачальник (ТОВ «ТД Завод «Запоріжспецсталь»)зобов`язується передати у власність Покупця (Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРУМ - ГРУП») товар визначений в п. 1.2 цього Договору, а покупець зобов`язується прийняти поставлений в його власність товар і своєчасно сплатити його вартість відповідно до умов цього Договору.

Базис поставки - «Франко-завод», склад постачальника ТОВ «ТД Завод «Запоріжспецсталь» м. Запоріжжя. вул. Теплична, 23. Розрахунки за товар здійснювались в безготівковій формі, з оформленням рахунків, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних та реєстрацією податкових накладних.

Податковий кредит із придбання товару у ТОВ «ТД Завод «Запоріжспецсталь» за період січень-серпень 2018 року склав 768 786 грн. та оформлений відповідними податковими накладними.

Придбаний позивачем товар було перевезено для зберігання на склад за адресою Позивача за адресою м. Запоріжжя, вул. Рекордна 20-а. Перевезення здійснювалось з використанням залученого автотранспорту ФОП ОСОБА_1 через заявки-договори, з оформленням двосторонніх актів здачі-приймання робіт, та здійсненням відповідних записів в товарно-транспортних накладних.

Навантаження та розвантаження товару здійснювалось з залученням автонавантажувача PN 936 заводський номер 2007D36G3756 згідно договору № 021017 від 01 жовтня 2017 року укладеного з ТОВ «Діана 2016». При виконанні договору складалися та були надані суду рахунки фактури, помісячні акти здачі-приймання робіт з зазначенням адреси надання послуг автонавантажувачау м. Запоріжжі вул. Теплична, 23, вул. Рекордна 20-а, оплата здійснювалась безготівковим шляхом.

В подальшому придбаний товар було реалізовано за численними договорами поставки, що надані позивачем разом із відповіддю на відзив до матеріалів справи.

При отриманні товару та відвантаженні цього товару, Позивачем вівся облік товарів на складі та надано до матеріалів справи картки складського обліку матеріалів, що відображають надходження товарів від постачальника ТОВ «ТД Завод «Запоріжспецсталь». Також облік на складі відображено у наданих бухгалтерських проводках по рахунках 281, 63 - Запаси та Склад.

В підтвердження наявності складу Позивачем надається договір оренди приміщення №20АР від 01.09.2016 разом з додатковими угодами та актом приймання передачі складу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Суд зазначає, зауважень до податкових накладних, як й до інших документів первинного бухгалтерського обліку позивача по взаємовідносинам із вищенаведеними контрагентами у контролюючого органу не було.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-ХІV), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно з ст. 1 Закону № 996-ХІV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції - дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.

Суд зазначає, що первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб`єктами права.

Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Положення.

Документи, які надані позивачем, суд вважає достатніми та такими, що підтверджують факт придбання послуг у контрагентів, використання їх у власній господарській діяльності та настання змін в майновому стані платника податків.

Наявність первинних документів є достатньою підставою для відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку, а оскільки дані податкового обліку базуються на даних бухгалтерського обліку, висновок відповідача щодо незаконності віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту, що зрештою сформувало від`ємне значення, є необґрунтованим, що виключає наявність підстав для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Щодо посилань відповідача на неможливість підтвердження реальності здійснення фінансово-господарських операцій з контрагентами ТОВ «ТД Заводу Запоріжспецсталь», який був прямим контрагентом позивача, суд зазначає наступне.

Cтаттею 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер відповідальності юридичної особи. Суд вважає за необхідне зазначити, що в податковому законодавстві діє принцип індивідуальної відповідальності кожного платника податків за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Така ж позиція висловлена і в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав проти України», згідно якої, у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРУМ - ГРУП» (69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 18-В, кім.314, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій областівід 18.02.2019 № за формою «В4» на суму податкового зобов`язання 211497,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій областівід 18.02.2019 № за формою «Р» на суму податкових зобов`язань 557389,00 грн. та штрафних санкцій 139347,25 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРУМ - ГРУП» (69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 18-В, кім.314, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 13623,50 грн. (тринадцять тисяч шістсот двадцять три гривні 50 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 20.09.2019.

Суддя О.В. Конишева