Справа № 120/2089/19-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 вересня 2019 р. Справа № 120/2089/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач), у якому просив суд:

- визнати протиправною відмову Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області в перерахунку йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року і частково за січень 2019 року;

- зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести йому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року і частково за січень 2019 року виходячи із рішення Конституційного Суду України № 11-р/2018 від 04.12.2018 року.

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Постановою Верховної Ради України від 25.12.2014 року його звільнено у відставку з посади судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області. З січня 2015 року позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% виходячи із 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та доплати за вислугу років.

04.12.2018 Конституційним судом прийнято рішення № 11-р/2018, згідно якого визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 133 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України від 12.02.2015 № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд». Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 01.01.2011 - 6 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2012 - 8 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2013 - 10 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2014 - 12 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2015 - 15 мінімальних заробітних плат».

Однак перерахунок йому не був проведений у повному обсязі.

У зв`язку із зазначеним 12.06.2019 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку в добровільному порядку за період з 04 по 31 грудня 2018 року і частково за січень 2019 року.

Однак листом від 19.06.2019 року відповідач відмовив позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04 по 31 грудня 2018 року та за січень 2019 року.

Позивач вважає таку відмову протиправною, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

23.07.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

19.08.2019 року відповідачем подано відзив на адміністративний позов. У відзиві зазначено, що відповідач заперечує проти позовних вимог та вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Зокрема зазначає, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 88% грошового утримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінились розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Також зазначив, що на виконання заяви від 29.01.2019 року позивачу проведено перерахунок його довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019 відповідно до довідки №4-35/0058 від 18.01.2019 року, розмір якого склав: станом на 01.01.2019 року - 41865,12 грн., станом на 01.02.2019 року - 45642,96 грн. При цьому, вказав, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача проведено з 01.01.2019 року за повний місяць, а не частково як зазначає позивач.

Ухвалою від 04.09.2019 задоволено клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та проведено заміну первинного відповідача - Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

З 07.04.2000 року ОСОБА_1 працював на посаді судді Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області.

Постановою Верховної Ради України від 25.12.2014 року ОСОБА_1 звільнено у відставку з посади судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області.

З січня 2015 року позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

20.12.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 04.12.2018 року з врахуванням рішення Конституційного суду України № 11-р/2018 від 04.12.2018 року, виходячи із розміру суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою за грудень 2018 року - січень 2019 року, вказаної у довідках, виданих позивачу, територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Вінницькій області.

Листом № 26/02-15-26/03-12 від 19.06.2019 року позивача повідомлено про те, що підстав для проведення перерахунку з 04.12.2018 року немає, оскільки перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1. Також повідомлено, що враховуючи п. 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, вимоги ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо строків проведення, відповідний перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проведено позивачу з 01.01.2019 року.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

Статтею 130 Конституції України визначено, що Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до Преамбули Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Положення частин 4 та 5 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначають, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статті 135 вказаного Закону суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Рішенням Конституційного Суду України № 11-р/2018 від 04.12.2018 у справі 1-7/2018(4062/15) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 133 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України від 12.02.2015 № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд». Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 01.01.2011 - 6 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2012 - 8 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2013 - 10 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2014 - 12 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2015 - 15 мінімальних заробітних плат».

Тобто, вказаним рішенням Конституційного Суду України № 11-р/2018 від 04.12.2018 у справі 1-7/2018(4062/15) змінено механізм розрахунку грошового утримання суддів, в зв`язку з чим територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Вінницькій області видано позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 4-35/0058 від 18.01.2019 року.

Разом з тим, на переконання суду під час здійснення такого перерахунку, відповідачем невірно застосовано період з якого позивач набув право на перерахунок довічного грошового утримання, з огляду на таке.

Обґрунтовуючи свою позицію, відповідачем помилково трактується та застосовується положення пункту 4 ІІ Розділу "Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України", затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 № 3-1.

Відповідно до цього пункту передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Тобто, положення вказаного нормативного акту визначає період в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом за який може бути здійснений такий перерахунок.

Слід наголосити, що дата з якої у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в даному випадку не є тотожним поняттям з датою з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Враховуючи вищевикладене, оскільки зміни в розмірі грошового забезпечення працюючих суддів відбулись 04.12.2018 та 01.01.2019, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу в проведенні перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання саме з цих дат, виходячи з розміру суддівської винагороди, зазначених в довідках територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області.

Суд критично ставиться до доводів відповідача щодо проведення перерахунку з 01.01.2019 року.

Так, згідно наданого рішення про перерахунок пенсії з 01.01.2019 року позивачу перераховано виходячи із сум середньомісячного заробітку 47577 грн. Разом з тим, відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 4-35/0058 від 18.01.2019 року, станом на 01.01.2019 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці складає 51867 грн., а тому відповідач мав здійснити перерахунок за січень 2019 року виходячи із суми 51867 грн., а не 47574 грн.

За приписами вимог п. 4 ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 сплаченого ним при зверненні до суду судового збору в розмірі 768,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Могилів-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області в проведенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року та з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за грудень 2018 року та з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області № 4-35/0058 від 18 січня 2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, враховуючи рішення Конституційного Суду України № 11-р/2018 від 04.12.2018 року, виходячи із розміру посадового окладу п`ятнадцяти прожиткових мінімумів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ( Код , місцезнаходження: вул.Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

Повне судове рішення складено та підписано суддею 23.09.2019 року.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна