Справа № 492/1544/19
Суддя: Черевата В. І.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 492/1544/19
Провадження № 2-а/492/18/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді Череватої В.І.

за участю секретаря судового засідання Каширної О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз Одеської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області ДПП в особі інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 4 лейтенанта поліції Андрусяк Людмили Петрівни, Управління патрульної поліції у Миколаївській області ДПП в особі інспектора взводу 2 роти старшого сержанта поліції Музики Петра Миколайовича про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів, в якому просить суд скасувати постанову серії ДП18 № 515594 від 18.08.2019р. відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень, скасувати постанову серії ДП18 № 515600 від 18.08.2019р. відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень, провадження у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, закрити, посилаючись на те, що зазначені постанови були винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки відповідач: незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу під керуванням позивача; не роз`яснив позивачу права і обов`язки, позбавив позивача можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а також порушений порядок, передбачений ст. ст. 258, 278, 279, 280, 281 КУпАП, розгляду справи у зв`язку з чим позивач змушений звернутися з зазначеним позовом до суду.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Арцизького районного суду Одеської області Череватій В.І.

Ухвалою суду від 04.09.2019 року провадження у справі відкрито.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, звернувся до суді з заявою про розгляд справи за його відсутністю, згідно якій позов підтримав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання відповідачі - Управління патрульної поліції у Миколаївській області ДПП в особі інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 4 лейтенанта поліції Андрусяк Л.П., Управління патрульної поліції у Миколаївській області ДПП в особі інспектора взводу 2 роти старшого сержанта поліції Музики П.М., не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, звернулися до суду з відзивом на позов, згідно якого просили суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, з підстав, зазначених у відзиві.

Крім того, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 515600 від 18.08.2019р. вбачається, що позивача визнано винним в тому, що він, керуючи транспортним засобом, не пред`явив для перевірки документи, чим порушив п. 2.4а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 11).

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 515594 від 18.08.2019р. вбачається, що позивача визнано винним в тому, що він, керуючи транспортним засобом марки «КАМАЗ», н/з НОМЕР_1 на перехресті вул. В.Морської та Наваринської, здійснив рух в порушення вимог забороняючого дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено», дорожнього знаку 1.37 «Дорожні роботи» та 1.4.3 «Напрямок повороту», чим порушив п. 14.6г ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 12).

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Не погоджуючись з отриманими постановами про накладення адміністративного стягнення позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15.11.2018 року у справі №678/991/17.

Згідно з п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425,00 гривень.

Згідно з п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожній знак 3.1 "Рух заборонено". Забороняється рух усіх транспортних засобів у випадках, коли: початок пішохідної зони, позначено знаком 5.33; дорога та (або) вулиця перебуває в аварійному стані і непридатна для руху транспортних засобів; у такому випадку обов`язково додатково встановлюється знак 3.43.

Дорога знаходилась в аварійному стані, в зв`язку з чим проводились ремонтні роботи, що було позначено дорожнім знаком 1.37 "Дорожні роботи".

Відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків передбачена санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП та тягне за собою накладання штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255,00 гривень.

Щодо повного всебічного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Також, відповідно до п. 5 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Позивач вважає, що інспектором було порушено його право на захист, що не відповідає дійсності та спростовується наступним.

Відповідно до п. 3.2 Рішення Конституційного суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні наданого відповідачем відеозапису, після роз`яснення водію прав особи яка притягається до адміністративної відповідальності ним не було заявлено жодного клопотання, в тому числі про необхідність допомоги фахівця в галузі права.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЗУ "Про Національну поліцію" поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи: перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу; вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; проникнення до житла чи іншого володіння особи; перевірка дотримання вимог дозвільної си стеми органів внутрішніх справ; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; поліцейське піклування.

Відповідно до ст. 40 ЗУ "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити викладення обставин, установлених при розгляді справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Системний аналіз норм закону дозволяє зробити висновок, що для встановлення наявності/відсутності адміністративного правопорушення можуть бути використані будь-які фактичні дані, в тому числі показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Отже, для фіксації правопорушень можуть бути застосовані будь- які прилади, головне, щоб відеозапис містив докази вчинення особою адміністративного правопорушення.

На відеозаписі , оглянутому в судовому засіданні зафіксовано як водій не пред`явив посвідчення водія для перевірки таким чином, щоб інспектори могли в повній мірі ознайомитися з викладеною там інформацією. Позивачу таож інспекторами було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Технічний засіб - нагрудний відеореєстратор НОМЕР_2 , за допомогою якого було зафіксовано правопорушення зазначено в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності серії ДП18 № 515600 та серії ДП18 № 515594 від 18.08.2019 року.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, фотознімками дорожніх знаків, а також наданим та оглянутим судом в судовому засіданні відеозаписами з нагрудного відеореєстратору.

На відеозаписі зафіксовано як водій пред`явив посвідчення водія через скло свого транспортного засобу, але відбувалося це впродовж декількох секунд, за які неможливо прочитати зазначені в них дані. На відеозаписі водію було вичерпно роз`яснено права особи яка притягається до адміністративної відповідальності. На відеозаписі додатково було роз`яснено строк та порядок оскарження рішення, строк сплати а також наслідки несплати штрафу.

Таким чином, відповідачами в судовому засіданні доведено правомірність винесених оскаржуваних постанов.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом винесених постанов, та вручено їх копії.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Проте, Позивачем не надано жодного підтвердження, що спростовує факт вчиненням ним адміністративних правопорушень.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Інші доводи позивача щодо неправомірності дій інспектора під час винесення постанови суд не бере до уваги, оскільки вони не підтверджені доказами.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з`ясовані ці обставини.

За змістом ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, як було вище зазначено, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Враховуючи зазначені обставини суд вважає, що при винесенні оскаржуваних постанов, інспектори поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, що виключає підстави для скасування зазначених постанов.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що в ході винесення постанов відповідачами дотримано вимоги чинного законодавства, в тому числі роз`яснено позивачу його права, а тому, суд дійшов висновку, що постанова серії ДП18 № 515594 від 18.08.2019р. відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень, постанова серії ДП18 № 515600 від 18.08.2019р. відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень є правомірними та обґрунтованими, складеними з дотриманням вимог ст. 280 КУпАП, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим у задоволенні позову, слід відмовити.

Суд, дослідивши письмові докази на підставі ст. 9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72 77, 122, 241 246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області ДПП в особі інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 4 лейтенанта поліції Андрусяк Людмили Петрівни, Управління патрульної поліції у Миколаївській області ДПП в особі інспектора взводу 2 роти старшого сержанта поліції Музики Петра Миколайовича про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 17 вересня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ), проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Миколаївській області ДПП в особі інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 4 лейтенанта поліції Андрусяк Людмили Петрівни, місцезнаходження: вул. Новозаводська, 1-Б/1, м. Миколаїв, 54056.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Миколаївській області ДПП в особі інспектора взводу 2 роти старшого сержанта поліції Музики Петра Миколайовича, місцезнаходження: вул. Новозаводська, 1-Б/1, м. Миколаїв, 54056.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області