Справа № 160/2386/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2019 року Справа № 160/2386/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняТрошиної А.С.
представника позивача представника відповідача Мельникова А.О. Шахової І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецсервіс" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-
14 березня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрспецсервіс" (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить:
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судові витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 роки було прийнято позовну заяву, та призначено підготовче засідання на 27 березня 2019 року о 13:30 (суддя Рябчук О.С.).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
08 квітня 2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій підтримано аналогічну правову позицію викладену в позовній заяві та зазначено, що доводи відповідача, викладені у відзиві, є безпідставними, такими, що не підкріплені жодними належними доказами та взагалі не відповідають нормам чинного законодавства.
15 квітня 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення, в яких було підтримано аналогічну правову позицію викладену у відзиві на позов та зазначено про те, що в суму оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з ПДВ не ввійшли контрагенти ТОВ "Елиос" та ТОВ "Аста ЮА" з підстав того, що рішенням, Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 року у справі № 804/3246/18, яке набрало законної сили, було встановлено правомірний характер взаємовідносин ТОВ "Укрспецсервіс" з ТОВ "Елиос" та ТОВ "Аста ЮА", а тому твердження позивача відносно дій контролюючого органу, всупереч приписів закону, є такими, що не відповідають дійсності.
13 травня 2019 року, у зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_1 у відпустці по вагітності та пологам, та на виконання розпорядження в.о. керівника апарату суду № 101 від 03.05.2019 року здійснено автоматичний перерозподіл справи № 160/2386/19.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 160/2386/19 перерозподілено судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 роки було прийнято до провадження, та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання було призначено на 13 червня 2019 року.
13 червня 2019 року в судовому засіданні по справі № 160/2386/19 було оголошено перерву до 27.06.2019 року.
27 червня 2019 року розгляд справи № 160/2386/19 було відкладено на 11.07.2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 роки було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.08.2019 року.
08 серпня 2019 року в судовому засіданні по справі № 160/2386/19 було оголошено перерву до 15.08.2019 року.
15 серпня 2019 року в судовому засіданні по справі № 160/2386/19 було оголошено перерву до 29.08.2019 року.
29 серпня 2019 року в судовому засіданні по справі № 160/2386/19 було оголошено перерву до 05.09.2019 року.
05 вересня 2019 в судове засідання прибули представники обох сторін.
Представником позивача в судове засідання надано клопотання про призначення експертизи по справі № 160/2386/19.
Дізнавшись думку сторін, суд розглянув заявлене клопотання про призначення експертизи та протокольною ухвалою відмовив у задоволенні даного клопотання, оскільки підстави для призначення експертизи визначенні ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства відсутні.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та у відповіді на відзив, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив та заперечення, що містяться в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Висновками Акту перевірки встановлені наступні порушення, зокрема:
1) п. 44.2 ст.44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПКУ, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 р. № 996-ХІV перевіряємим підприємством неправомірно знижено податок на прибуток, який підлягає сплаті до бюджету всього 2 485 237 грн., в. т.ч. за 4 квартал 2016 року у сумі 1 376 999 грн., за 1 квартал 2017 року на 29 904 грн., за 2 квартал 2017 року на 459 148 грн., за 3 квартал 2017 року на 29 542 грн., за 4 квартал 2017 року 40 417 грн., за 1 квартал 2018 року 549 227 грн.;
2) пп. 14.1.203 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПКУ, в результаті чого знижено податок на додану вартість у сумі 678 407 грн., у тому числі у березні 2017 50 400 грн., у лютому 2018 50 000 грн., у березні 2018 560 251 грн., у червні 17 756 грн;
3) пп.168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 з урахуванням п. 177.8 ст. 177 ПК України, підприємством не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 5 946, 18 грн., у тому числі за квітень 2017 р.- 2 253, 09 грн., жовтень 2017 р. 2 253, 09 грн., грудень 2017 р.- 1 440 грн.;
4) п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України з урахуванням вимог пп.168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176, п. 177.8 ст. 177 ПК України, не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір з наданого доходу фізичним особам в сумі 495, 52 грн., у тому числі за квітень 2017 р. 187, 76 грн., жовтень 2017 р. 187, 76 грн., грудень 2017 р. 120 грн.;
5) п.176.2 ст. 176 ПК України, розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4 подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями та помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податку за ІІ квартал 2017 року та ІV квартал 2017 року, що призвело до зниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб на суму 5 946, 18 грн.;
6) п. 15 розд. ІІ, п. 27 розд. ІІІ Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148, п.3.5 гл. 3, п. 5.1, п.5.8 гл. 5, п. 7.24 гл. 7 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» із змінами та доповненнями, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 (із змінами та доповненнями): перевищення ліміту залишку готівки в касі підприємства у сумі 5 400 грн., а саме: до каси підприємства прийнято видатковий касовий ордер від 16.02.2018 № 8 не підтверджений підписом одержувача готівки на суму 3 900 грн.; видатковий касовий ордер від 25.09.2017 № 113 не підтверджений підписом одержувача готівки на суму 1 500 грн.
На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесені наступні податкові повідомлення-рішення:
Правомірність вищенаведених податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Дніпропетровській області є предметом даної адміністративної справи.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин).
Згідно ст. 1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.
Згідно з положенням пункту 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Підпунктом 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Порядок оподаткування податком на додану вартість визначений розділом V Податкового кодексу України.
Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
У відповідності до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.
Згідно п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, є первинні документи.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до п. 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п. 2.1 Наказу № 88).
Згідно з п. 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача, тощо.
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.
Із змісту статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» також вбачається, що первинні документи обов`язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Так, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Також було укладено договір поставки від 02.02.2018 року № 12, предмет постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця електрообладнання, комплектуючу та електроізоляційні матеріали обумовлені у специфікаціях строки, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього суму у розмірі, узгодженому у специфікаціях до даного договору.
Договори підписані директором ОСОБА_2 .
На виконання умов наведених договорів було оформлено наступні первинні документи: податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні.
Отримання товарів та послуг в бухгалтерському обліку було відображено методом подвійного запису на кореспондуючих рахунках ДТ 20 "Запаси" та КТ 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" в сумі 545 441,97 грн., ДТ 80 "Матеріальні витрати" та КТ 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" в сумі 1 721 991,00 грн. та враховано при визначені фінансового результату до оподаткування податковим на прибуток в податковій звітності.
Станом на 30.06.2018 року існує кредиторська заборгованість у сумі 2 720 919,56 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю «СНАББРИГАДА» 05.04.2018 року внесено до Реєстру облікових карток суб`єктів фіктивного підприємництва з ознакою фіктивності код 3- «зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичною особою з подальшою передаючою (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізувати повноваження».
Декларація з податку на прибуток за 1 квартал 2018 року та звіт про фінансовий результат ТОВ «СНАББРИГАДА» не подано до ДПІ за місцем реєстрації. Звіт за формою 1-ДФ ТОВ «СНАББРИГАДА» не подано до ДПІ за місцем реєстрації.
Крім того, згідно податкових накладних на придбання товарів, робіт, послуг, які були виписані постачальником на адресу ТОВ «СНАББРИГАДА», та віднесені підприємством до податкового кредиту в лютому та березні 2018 року, відсутнє придбання послуг по оренді основних засобів, автомобільного транспорту, складських приміщень, послуг перевезення, зберігання та інше, які є необхідними для торгівельної діяльності.
Разом з тим, згідно ЄРПН встановлено, що ТОВ «СНАББРИГАДА» протягом лютого та березня 2018 року реалізувало на ТОВ «Укрспецсервіс» запчастини та послуги, які ТОВ «СНАББРИГАДА» не закуповало.
Договір та накладні підписані директором ОСОБА_3 .
На виконання умов наведеного договору було оформлено: податкові накладні, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні.
Отримання послуг в бухгалтерському обліку підприємства відображено методом подвійного запису на кореспондуючих рахунках ДТ 80 "Матеріальні витрати" та КТ 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" в сумі 252 000,00 грн. та враховано при визначені фінансового результату до оподаткування податком на прибуток в податковій звітності.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Лексея» порушено кримінальну справу за фактом скоєння злочину передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України.
Декларація з податку на прибуток за 1 квартал 2017 року та звіт про фінансовий результат ТОВ «Лексея» не подано до ДПІ за місцем реєстрації. Звіт за формою 1-ДФ ТОВ «Лексея» також не подано до ДПІ за місцем реєстрації.
Крім того, згідно податкових накладних на придбання товарів, робіт, послуг, які були виписані постачальником на адресу ТОВ «Лексея», та віднесені підприємством до податкового кредиту в березні 2017 року, відсутнє придбання послуг по оренді основних засобів, автомобільного транспорту, складських приміщень, послуг перевезення, зберігання та інше, які є необхідними для торгівельної діяльності.
Згідно ЄРПН встановлено, що ТОВ «Лексея» протягом березня 2017 року реалізувало на ТОВ «Укрспецсервіс» послуги, які ТОВ «Лексея» не закуповувало.
Крім того, 01.03.2018 року між ТОВ «Хайтбуд» та ТОВ "Укрспецсерівс" було укладено договір підряду № 15, відповідно до умов якого замовник доручає та зобов`язується сплатити, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконати власними силами роботи по ремонту електрообладнання у відповідності до проектно-сметної документації.
Договори підписані ОСОБА_4 В.
На виконання означених договорів надано податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні.
При цьому, отримання послуг в бухгалтерському обліку ТОВ "Укрспецсервіс" відображено методом подвійного запису на кореспондуючих рахунках ДТ 80 "Матеріальні витрати" та КТ 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" в сумі 408 827,00 грн., ДТ 84 "Інші операційні витрати" та КТ 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" в сумі 375 000,00 грн. та враховано при визначені фінансового результату до оподаткування податком на прибуток в податковій звітності.
Станом на 30.06.2018 року існує кредиторська заборгованість в сумі 433 092,40 грн.
Відповідно до АІС «Податковий блок» та «Детальної інформації по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» у підприємства ТОВ «Укрспецсервіс» задекларовано взаємовідносини з ТОВ «Хайтбуд» за березень 2018 року.
Свідоцтво платника ПДВ № 200281394 від 01.09.2016 р., анульовано 19.10.2017 (39- відсутність поставок та ненадання декларацій), № 200380688 від 01.03.2018 року.
Декларація з податку на прибуток за 1 квартал 2018 року та звіт про фінансовий результат ТОВ «Хайтбуд» не подано до ДПІ за місцем реєстрації. Звіт за формою 1-ДФ ТОВ «Хайтбуд» також не подано до ДПІ за місцем реєстрації.
Крім того, згідно податкових накладних на придбання товарів, робіт, послуг які були виписані постачальником на адресу ТОВ «Хайтбуд», та віднесені підприємством до податкового кредиту в березні 2018 року, відсутнє придбання послуг по оренді основних засобів, автомобільного транспорту, складських приміщень, послуг перевезення, зберігання та інше, які є необхідними для торгівельної діяльності.
Згідно, ЄРПН встановлено, що ТОВ «Хайтбуд» протягом березня 2018 року реалізувало на ТОВ «Укрспецсервіс» послуги, які ТОВ «Хайтбуд» не закуповувало.
Договір підписано: підрядник - ОСОБА_5 А.В., замовник - Височенко Ю ОСОБА_6 В.
На підтвердження виконання умов вказаного договору надано податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та акти приймання виконаних робіт.
Перевезення відповідного електрообладнання здійснювалось автомобілем, який є власністю ТОВ "Укрспецсервіс" та рахується на балансі підприємства.
Звітність за Формою 1-ДФ за період 2 кварталу 2016 року до органів ДФС не подавалась; стан платника 0. Платник податків за основним місцем обліку; свідоцтво платника ПДВ від 01.01.2016 року № 200245902- діюче.
Підприємством ТОВ «Елиос» останню звітність подано 13.05.2017 Декларація з ПДВ за квітень 2017 року. Починаючи з травня 2017 року підприємство до органів ДФС не звітує.
Згідно ЄРПН реєстрація та отримання податкових накладних ТОВ «Елиос» відбувається починаючи з лютого 2016 року. Протягом періоду з моменту реєстрації по гредень 2016 року ТОВ «Елиос» здійснювало придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання. Проте, їх обсяги та властивості не відповідають матеріальнотехнічним та технологічним можливостям ТОВ «Елиос», з січня 2017 року підприємство не здійснює придбання товарів та послуг.
За період з жовтня 2016 року по березень 2017 року ТОВ «Елиос» не декларувало реалізацію товарів та послуг.
Також, не встановлено придбання послуг (ремонт електрообладнання), реалізованих на адресу ТОВ «Укрспецсервіс».
Згідно наданих документів, встановлено, що ТОВ «Укрспецсервіс» передано електрообладнання в ремонт на адресу ТОВ «Елиос» 06.04.2017 року, отримано обладнання з ремонту 18.04.2017 року. Згідно актів виконаних робіт витрати труда робітників склали 50 292, 10 люд. год.
Таким чином, протягом здійснення ремонту електрообладнання (13 календарних днів, з 06.04.2017 по 18.04.2017), з урахуванням кількості трудових затрат послуги повинні були надавати 484 людини, за умови 8-ми годинного робочого дня та за умови здійснення ремонту без вихідних днів (з урахуванням вихідних днів 699 людей).
Оскільки кількість працівників на ТОВ «Елиос» склала 1 особа, та враховуючи, що підприємство не здійснювало виплат фізичним особам підприємцям доходу, а також відсутня достатня кількість основних засобів, слід дійти висновку, що ТОВ "Елиос" не мало можливості надати послуги з ремонту електрообладнання на адресу ТОВ «Укрспецсервіс».
Виконання робіт з ремонту електродвигунів передбачає наявність на підприємстві власних або орендованих основних засобів, обладнання достатньої кількості працівників або залучення до виконання робіт сторонніх організацій, які б мали в своєму розпорядженні відповідні потужності та персонал для виконання робіт.
Договір підписано: Підрядник - Єфремов Д.Ю., замовник - ОСОБА_7 Ю ОСОБА_6 В.
На виконання умов означеного договору було фоормлено наступні первинні бухгалтерські документи: податкові накладні, товарно-транспортні накладні, акти приймання виконаних робіт, рахунки.
Перевезення відповідного електрообладнання здійснювалось автомобілем, який є власністю ТОВ "Укрспецсервіс" та рахується на балансі підприємства.
Підприємство ТОВ «Аста ЮА» останню звітність подано 19.09.2017 року декларація з ПДВ за серпень 2017 року. Починаючи з вересня 2017 року підприємство до органів ДФС не звітує.
Згідно наданих документів, встановлено, що ТОВ «Укрспецсервіс» передано електрообладнання в ремонт на адресу ТОВ «Аста ЮА» 10.05.2017 року, отримано 22.05.2017 року. Згідно актів виконаних робіт витрати труда робітників склали 31 740, 92 люд. год.
Таким чином, протягом здійснення ремонту електрообладнання (13 календарних днів, з 10.05.2017 року по 22.05.2017 року), враховуючи кількість трудових затрат послуги повинні були надавати 305 людей, за умови 8-ми годинного робочого дня та за умови здійснення ремонту без вихідних днів (з урахуванням вихідних днів - 441 людина).
Оскільки кількість працівників ТОВ «Аста ЮА» склала 6 осіб (5 з яких прийнято на роботу 17.05.2017 року, та враховуючи, що підприємство не здійснювало виплат фізичним особампідприємцям доходу, відсутність достатньої кількості основних засобів, тому підприємство не мало можливості надати послуги з ремонту електрообладнання.
На підтвердження виконання умов означеного договору надано такі документи: договірна ціна за жовтень 2016 року, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1, рахунок-фактура від 30.11.2016 року на суму 1 649 858,73 грн., рахунок-фактура від 30.12.2016 року на суму 1 000 140,76 грн., довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2016 року, акт приймання виконаних будівельних робіт № 44 від 30.11.2016 року, № 50 від 30.12.2016 року.
Отримання послуг в бухгалтерському обліку ТОВ "Укрспецсервіс" відображено методом подвійного запису на кореспондуючих рахунках ДТ 84 "Інші операційні витрати" та КТ 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" в сумі 2 649 999,49 грн. та враховано при визначені фінансового результату до оподаткування податком на прибуток в податковій звітності.
Станом на 30.06.2018 року існує кредиторська заборгованість в сумі 2 041 203,63 грн.
Відповідно до акта приймання виконаних будівельних робіт від 30.11.2016 № 44 від 30.12.2016 року № 50 в частині кількості людино-годин (8 876,23 люд. год та 6 297,11 люд. год.) та кількості робочих днів у листопаді 2016 року та грудня 2016 року, а саме 21 робочий день встановлено, що мінімальна кількість осіб, які повинні були б виконувати будівельні роботи для відпрацювання 8 876,23 людино-годин з 8-ми годинний робочий день 53 особи, та для відпрацювання 6 297,11 людино-годин з 8-ми годинний робочий день 37 осіб.
Крім того, згідно аналізу баз даних, наявних в ГУ ДФС у Дніпропетровській області та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) за 4 квартал 2016 року не наданого до ДПІ за місцем реєстрації, що свідчить про відсутність трудових ресурсів.
Отже, у ТОВ «Рейм Стар» відсутня необхідна кількість осіб для виконання будівельних робіт на об`єкті, зазначеного в договорі підряду 02.09.2016 року № 98.
Крім того, відповідно до вимог п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.
Так, встановлено, що ТОВ «Рейм Стар» надано послугу на суму, яка перевищує 1000000 грн., однак всупереч вимогам п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України не зареєстровано платником на додану вартість у контролюючому органі.
Декларація з податку на прибуток за 2016 рік та звіт про фінансовий результат ТОВ "Рейм Стар" не подано до ДПІ за місцем реєстрації.
На виконання зазначеного договору були надані такі первинні документи, а саме: договірна ціна (станом на 02.09.2016 року) на поточний ремонт бази відпочинку "Радуга" по вул. Берегова, 10 в с. Стрелкове, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1, рахунок-фактура від 23.10.2016 року на суму 2 500 006,21 грн., від 30.11.2016 року на суму 1 400 000,92 грн., від 30.12.2016 року на суму 1 099 989,40 грн., довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2016 року, листопад 2016 року, акт приймання виконаних будівельних робіт № 23 від 31.10.2016 року, № 30 від 30.11.2016 року, № 37 від 30.12.2016 року, підсумкова відомість ресурсів за жовтень 2016 року, листопад 2016 року.
Отримання послуг в бухгалтерському обліку ТОВ "Укрспецсервіс" відображено методом подвійного запису на кореспондуючих рахунках ДТ 84 "Інші операційні витрати" та КТ 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" в сумі 4 999 996,53 грн. та враховано при визначені фінансового результату до оподаткування податком на прибуток в податковій звітності.
Станом на 30.06.2018 року існує кредиторська заборгованість в сумі 961 396,53 грн.
Відповідно до даних актів приймання виконаних будівельних робіт від 31.10.2016 № 23, 30.11.2016 № 30, 30.12.2016 № 37 в частині кількості людино-годин (19 135, 37 люд. год., 4 799, 13 люд. год., 4 531, 12 люд. год.) та кількість робочих днів у жовтні 2016 року, у листопаді 2016 року, у грудні 2016 року, а саме 21 робочий день - встановлено, що мінімальна кількість осіб, які повинні були б виконувати будівельні роботи для відпрацювання 8 876, 23 людино-годин за 8-ми годинний робочий день 114 осіб, та для відпрацювання 4 799, 13 людино-годин за 8-ми годинний робочий день 29 осіб, а для відпрацювання 4 531, 12 людино-годин за 8-ми годинний робочий день 27 осіб.
Так, згідно аналізу баз даних, наявних в ГУ ДФС у Дніпропетровській області та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Форма № 1ДФ) за 4 квартал 2016 року не надано до ДПІ за місцем реєстрації.
Отже, у ТОВ «ТД «Каскад» відсутня необхідна кількість осіб для виконання будівельних робіт на об`єкті, зазначеного в договорі підряду 02.09.2016 р. № 39.
Більш того, ТОВ «ТД «Каскад» надано послугу на суму, яка перевищує 1000000 грн. однак всупереч вимогам п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України не зареєстроване платником на додану вартість у контролюючому органі.
Декларація з податку на прибуток за 2016 рік та звіт про фінансовий результат ТОВ "ТД "Каскад" не подано до ДПІ за місцем реєстрації, що свідчить про відсутність основних засобів.
Більш того, суд звертає увагу, що матеріали справи містять протокол допиту свідка ОСОБА_8 (директор ТОВ "ТД "Каскад") щодо непричетності до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності.
Крім викладеного, відповідачем встановлено списання кредиторської заборгованості ТОВ "Укрспецсервіс" перед ТОВ "Альмерис" в сумі 106 538,22 грн. без коригування ПДВ в розмірі 17 756,00 грн.
Так, п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України визначено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.
Відповідно п.п. 192.1.1. п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.
Посилання Товариства на вичерпний перелік підстав корегування податкового кредиту встановлений цією нормою є помилковим, з огляду на те, що будь-яка зміна суми компенсації вартості товарів/послуг за певних умов може бути підставою такого корегування. Вислів "включаючи" вказує на орієнтовний, а не виключний перелік підстав такого корегування.
З огляду на викладене, слід дійти висновку, що товари, роботи, послуги, які отримані ТОВ "Укрспецсервіс" від контрагентів-постачальників та не оплачені (кредиторська заборгованість підлягає списанню як безнадійна), вважаються безоплатно отриманими, оскільки відсутній факт їх придбання, як це передбачено п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України.
Таким чином, аналізуючи вищезазначене, суд зазначає, що наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.
При цьому, суд звертає увагу, що надані позивачем докази здійснення оплати по відповідним договорам не можна вважати достатніми та беззаперечними документальними і фактичними підтвердженнями того, що виконання таких договорів дійсно мало місце.
Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.
Так, господарські операції позивача з контрагентами, на переконання суду, не мали реального характеру з огляду на не підтвердження стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів.
Так, між позивачем та контрагентами укладалися договори на проведення робіт по ремонту електрообладнання, антикорозійних робіт, ремонту бази відпочинку.
Проте, контрагенти позивача не могли виконати роботи, обумовлені договорами, у зв`язку з відсутністю трудових ресурсів та основних фондів, в той же час доказів залучення контрагентами третіх осіб до виконання робіт суду не надано.
На підставі встановлених обставин та враховуючи викладене, суд погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки, та вважає, що надані позивачем докази не дають можливості встановити реальність відображених у податковому обліку та розглянутих вище господарських операцій по зазначеним контрагентам, що дає підстави дійти висновку про їх сумнівність.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2018 року у справі № 814/2442/13-а (провадження № К/9901/3265/18).
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецсервіс" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 13 вересня 2019 року.

Суддя Н.В. Боженко