Справа № 620/2488/19
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 вересня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/2488/19

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Бородавкіної С.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника Міністерства юстиції України про відвід судді у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , Академія Державної пенітенціарної служби про визнання незаконними та скасування наказів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 16.08.2019 №2349/к «Про припинення контракту та звільнення»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 16.08.2019 №2354/к «Про виконання обов`язків».

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Ткаченко О.Є. від 22.08.2019 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23.09.2019 (відповідно до відмітки канцелярії суду, вх. 18524/19) від представника Міністерства юстиції України надійшла заява про відвід судді Ткаченко О.Є., мотивована тим, що вказаним суддею порушено права Міністерства як учасника справи, що унеможливило здійснити реалізацію наданих йому процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Зокрема, у судовому засіданні 19.09.2019 суддя Ткаченко О.Є. не допустила представника Міністерства юстиції України до участі у розгляді справи №620/2488/19, мотивуючи вказане рішення відсутністю повноважень у представника, а саме: довіреність представника підписана Міністром юстиції України Павлом Петренком, тоді як наразі Міністром юстиції України є інша особа - ОСОБА_3 . Крім того, суддя вказала, що наявна у матеріалах справи довіреність представника засвідчена не належним чином, оскільки не містить доказів наявності повноважень в особи, що її засвідчувала, на вчинення таких дій. Однак, на момент здійснення правочину, а саме уповноваження особи на представництво, ОСОБА_4 обіймав посаду Міністра юстиції України та був уповноважений на підписання довіреності. Жодних передумов для не визнання вказаної довіреності не існує. Тобто суддя Ткаченко О.Є. при наданні оцінки наявності повноважень у представника відповідача керувалася виключно особистим негативним ставленням.

Враховуючи викладене, вважає, що суддею Ткаченко О.Є. при розгляді справи порушено основні засади адміністративного судочинства, такі як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді-доповідача.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 провадження у даній справі зупинено до вирішення питання про відвід судді, а адміністративну справу №620/2488/19 передано судді Бородавкіній С.В., згідно витягу з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 23.09.2019, для вирішення питання про відвід судді Ткаченко О.Є.

Згідно з положеннями частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе вирішити заяву представника Міністерства юстиції України про відвід судді Ткаченко О.Є. у порядку письмового провадження.

Визначаючись щодо обґрунтованості клопотання та наявності підстав для відводу судді, суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст.31 цього Кодексу.

Згідно із статтею 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним".

Європейський суд з прав людини диференціює чи у конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersack vs Belgium (заява №8692/79), Grieves vs UK (заява №57067/00)). Відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Compte, Van Leuven and De Meyere, заява №7238/75, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії"(заява №33958/96) та у пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02).

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ ІІ показник: Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Таким чином, із урахуванням практики Європейського суду з прав людини, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування упередженості, не підтверджені належними та допустимими доказами. Так, для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

З огляду на наведене та те, що обставини, на які посилається представник Міністерства юстиції України, не доводять та не можуть свідчити про існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді, не підтверджені жодними доказами, а їх встановлення не належить до повноважень суду при вирішенні питання про відвід, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про відвід судді Ткаченко О.Є.

Керуючись статтями 36-40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Міністерства юстиції України про відвід судді Ткаченко О.Є. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , Академія Державної пенітенціарної служби про визнання незаконними та скасування наказів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали суду окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу суду включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.В. Бородавкіна