Справа № 395/1215/19
Суддя: Забуранний Р. А.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 395/1215/19 Провадження № 2-а/395/25/2019

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.,

при секретарі Таран С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 старшого лейтенанта поліції Постернака Сергія Валентиновича Новомиргородського відділення поліції Маловисківського відділу поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 015398 від 05.09.2019 р., у відповідності до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. як таку, що винесена безпідставно та з порушенням чинного законодавства.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що поліцейський виніс постанову про те, що 05.09.2019 року о 02 годинi 05 хвилин в м.Новомиргород, керуючи транспортним засобом «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 здiйснив поворот на вул.Соборностi, не увiмкнувши лiвий покажчик повороту, чим порушив п. 9.2. «б» ПДР України, та при перевiрцi документiв не мав полiсу обов`язкового страхування, чим порушив п.п. 2.1 «г» ПДР України, тобто скоїв адмiнiстративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Після чого ОСОБА_1 зупинили працівники патрульної поліції, пред`явивши, що він порушив Правила дорожнього руху, за що ч. 2 ст.122 КУпАП, ч.1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність, у зв`язку із чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 425 гривень.

У судове засідання позивач не з`явився. До суду направив письмову заяву з проханням про розгляд справи без його участі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, будь яких заяв та клопотань не надіслав.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, суд вважає можливим вирішити спір по суті за сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, а саме: постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 015398 від 05.09.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2, ч.1 ст. 126 КУпАП, інші матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, зазначені вимоги закону при оформленні адміністративних матеріалів та постанови про накладення адміністративного стягнення працівниками поліції були стосовно ОСОБА_1 порушені, оскільки у постанові не зазначено доказів, на підставі яких поліцейський прийшов до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, з зазначеною постановою не згоден, вважає її безпідставною та винесеною з порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки Правил дорожнього руху не порушував, рухався по єдиній у тому місці дорозі відповідно до її конфігурації, напрямку руху не змінював та не вчиняв жодних маневрів, які б зобов`язували його вмикати світловий покажчик повороту та на вимогу поліцейського надав всі необхідні документи. Крім цього, зазначає, що у постанові відсутні посилання на технічний засіб, який би зміг підтвердити вчинене правопорушення.

Частиною 2 статтi 122 Кодексу України про адмiнiстративнi правопорушення передбачено адмiнiстративну вiдповiдальнiсть за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобiв загального користування, проїзд на заборонений сигнал свiтлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону i зустрiчного роз`їзду, безпечної дистанції або iнтервалу, розташування транспортних засобiв на проїзнiй частинi, порушення правил руху автомагiстралями, користування зовнiшнiми освiтлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи змiнi його напрямку, використання цих приладiв та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технiчними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобiв пiд час виконання ними невiдкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Так, вiдповiдно до ст. 7 КУпАП нiхто не може бути пiдданий заходу впливу в зв`язку з адмiнiстративним правопорушенням, iнакше як на пiдставi i в порядку, встановленим законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її вiдповiдальностi та реалiзацiї вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебiчного, повного i об`єктивного з 'ясування обставин справи, а також вирiшення її у вiдповiдностi з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розглядi справи про адміністративне правопорушення зобов' язаний з 'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа у його вчиненнi, чи підлягає вона адмiнiстративнiй вiдповiдальностi, чи є обставини, що пом`якшують i обтяжують вiдповiдальнiсть, а також iншi обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згiдно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягаться до адміністративної вiдповiдальностi має право: знайомитися з матерiалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, iншого фахiвця у галузi права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної вiдповiдальностi, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобiгти безпідставному притягненню такої особи до вiдповiдальностi.

Відповідно до висновків, викладених у рішенні Конституційного суду України від 26.05.2015 року у справі №5-рп/2015 складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згiдно з вказаним рiшенням словосполучення «на мiсцi вчинення правопорушення» i «за мiсцем його вчинення», якi мiстяться у ст. ст. 258, 276 КУпАП, мають рiзне цiльове спрямування i рiзний правовий змiст. Положення ч. 1 ст. 276 пАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за мiсцем його вчинення», в аспектi порушеного у конституційному поданні питання необхiдно розумiти так, що використане у ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що працiвник патрульної полiцiї може винести постанову на мiсцi вчинення правопорушення, тобто на мiсцi зупинки транспортного засобу, проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи.

Таким чином, постанова щодо притягнення особи до вiдповiдальностi виноситься за результатами розгляду справи. Стаття 258 КУпАП вказує на те, що працiвник патрульної полiцiї повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Фактично, розгляд справи на дорозi, на мiсцi зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебiчного, повного i об`єктивного з`ясування ycix обставин вiдповiдної справи.

Вiдповiдно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при пiдготовцi до розгляду

справи про адмiнiстративне правопорушення вирішує такi питания: 1) чи належить до його компетенцiї розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та iншi матеріали справи про адмiнiстративне правопорушення; 3) чи сповiщено осiб, якi беруть участь у розглядi справи, про час i мiсце її розгляду; 4) чи витребувано необхiднi додатковi матерiали; 5) чи пiдлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників, адвоката.

Згiдно з приписами ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегiального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засiданнi колегiального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi, роз`яснює особам, якi беруть участь у розглядi справи, їх права i обов`язки. На засiданнi заслуховуються особи, якi беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Аналогiчнi вимоги передбаченi i п.9 роздiлу III Iнструкцiї з оформлення полiцейськими матерiалiв про адмiнiстративнi правопорушення у сферi забезпечення безпеки дорожнього руху, зафiксованi не в автоматичному режимi, затвердженої наказом МВС вiд 07.11.2015 № 1395.

Разом з тим, вiдповiдач винiс оскаржувану постанову, але будь-якої пiдготовки до розгляду справи не було, як i не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особi, яка притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi, не були вирiшенi клопотання, не були дослiдженi докази, не були заслуханi особи, якi беруть участь у розгляді справи.

При цьому постанова серії ДПО18 № 015398 від 05.09.2019 року не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технiчних приладiв та засобiв, посилання на офiцiйнi документи, тощо, на пiдставi яких полiцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцiнює докази за своїм внутрiшнiм переконанням, що грунтуєтъся на всебiчному, повному i об`єктивному дослiдженнi всiх обставин справи в їx сукупностi, керуючись законом i правосвідомістю.

При цьому, пiдставою для притягнення тiєї чи iншої особи до адміністративної відпоіідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Дiйсно, вiдповiдно до п. 9.2 «б» ПДР України водiй повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою та перед перестроюванням, поворотом або разворотом.

Водій стверджує, що ніяких порушень він не скоював.

Так, 05.09.2019 року близько 02 години 00 хвилин, в м.Новомиргородi, керуючи транспортним засобом 2DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по головнiй дорозi мiста, водія наздогнав патрульний автомобіль, за допомогою подання звукових сигналiв зупинили його. Повiдомили, що він нiби - то порушив правила користування зовнішніми освітлювальними приладами, а саме: здійснюючи поворот на вул. Соборності, не увімкнув лівий покажчик повороту.

На прохання надати докази, працівники поліції повідомили, що є відео, але з відеозаписом ознайомитись не дали. При цьому, як вказує позивач, у місці, де він ніби-то повинен був увімкнути покажчик повороту немає жодних знаків, а також відсутня розмітка, що вказує на поворот чи напрямок руху та взагалі будь-яких дорожніх знаків про те, що на цій ділянці дорозі є «поворот» не було. Заокругленість дороги на цій ділянці шляху є одним із елементів дорожніх умов та на відміну від маневрів не залежить від дій водія, оскільки є геометричним параметром дороги. А обов`язок вмикати світловий покажчик повороту виникає лише у випадку вчинення водієм маневрів, тобто перед початком руху, перестроюванням, поворотом праворуч чи ліворуч, розворотом, з`їздом з проїзної частини, рухом заднім ходом.

Таким чином, оскільки на цій ділянці дороги повороту не було, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.2 ст. 122 КУпАП, то поліцейський відповідно до п.2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» та п.2.4 ПДР України не мав підстав вимагати пред`явити документи, передбачені п.2.1 ПДР України.

При розгляді справи поліцейський не роз`яснив водію його права та обов`язки, не повідомив про можливість відкладення справи для того щоб скористатися правовою допомогою, порушивши права на звернення за правовою допомогою, також не виявив обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не були з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого при винесенні постанови поліцейським не було враховано всі необхідні в даному випадку обставини справи.

Виходячи із норм, викладених в ст.77 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суб`єкт владних повноважень відповідач у справі зобов`язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи позивача.

Будь які додаткові докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП до суду надано не було.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постанова про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 015398 від 05.09.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2, ч.1 ст. 126 КУпАП не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 старшого лейтенанта поліції Постернака Сергія Валентиновича Новомиргородського відділення поліції Маловисківського відділу поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО 18№ 015398 від 05.09.2019 р., у відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати та закрити провадження у вказаній адміністративній справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. А. Забуранний

копія

Справа № 395/1215/19 Провадження № 2-а/395/25/2019

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.,

при секретарі Таран С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 старшого лейтенанта поліції Постернака Сергія Валентиновича Новомиргородського відділення поліції Маловисківського відділу поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 015398 від 05.09.2019 р., у відповідності до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. як таку, що винесена безпідставно та з порушенням чинного законодавства.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що поліцейський виніс постанову про те, що 05.09.2019 року о 02 годинi 05 хвилин в м.Новомиргород, керуючи транспортним засобом «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 здiйснив поворот на вул.Соборностi, не увiмкнувши лiвий покажчик повороту, чим порушив п. 9.2. «б» ПДР України, та при перевiрцi документiв не мав полiсу обов`язкового страхування, чим порушив п.п. 2.1 «г» ПДР України, тобто скоїв адмiнiстративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Після чого ОСОБА_1 зупинили працівники патрульної поліції, пред`явивши, що він порушив Правила дорожнього руху, за що ч. 2 ст.122 КУпАП, ч.1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність, у зв`язку із чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 425 гривень.

У судове засідання позивач не з`явився. До суду направив письмову заяву з проханням про розгляд справи без його участі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, будь яких заяв та клопотань не надіслав.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, суд вважає можливим вирішити спір по суті за сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, а саме: постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 015398 від 05.09.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2, ч.1 ст. 126 КУпАП, інші матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, зазначені вимоги закону при оформленні адміністративних матеріалів та постанови про накладення адміністративного стягнення працівниками поліції були стосовно ОСОБА_1 порушені, оскільки у постанові не зазначено доказів, на підставі яких поліцейський прийшов до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, з зазначеною постановою не згоден, вважає її безпідставною та винесеною з порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки Правил дорожнього руху не порушував, рухався по єдиній у тому місці дорозі відповідно до її конфігурації, напрямку руху не змінював та не вчиняв жодних маневрів, які б зобов`язували його вмикати світловий покажчик повороту та на вимогу поліцейського надав всі необхідні документи. Крім цього, зазначає, що у постанові відсутні посилання на технічний засіб, який би зміг підтвердити вчинене правопорушення.

Частиною 2 статтi 122 Кодексу України про адмiнiстративнi правопорушення передбачено адмiнiстративну вiдповiдальнiсть за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобiв загального користування, проїзд на заборонений сигнал свiтлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону i зустрiчного роз`їзду, безпечної дистанції або iнтервалу, розташування транспортних засобiв на проїзнiй частинi, порушення правил руху автомагiстралями, користування зовнiшнiми освiтлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи змiнi його напрямку, використання цих приладiв та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технiчними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобiв пiд час виконання ними невiдкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Так, вiдповiдно до ст. 7 КУпАП нiхто не може бути пiдданий заходу впливу в зв`язку з адмiнiстративним правопорушенням, iнакше як на пiдставi i в порядку, встановленим законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її вiдповiдальностi та реалiзацiї вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебiчного, повного i об`єктивного з 'ясування обставин справи, а також вирiшення її у вiдповiдностi з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розглядi справи про адміністративне правопорушення зобов' язаний з 'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа у його вчиненнi, чи підлягає вона адмiнiстративнiй вiдповiдальностi, чи є обставини, що пом`якшують i обтяжують вiдповiдальнiсть, а також iншi обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згiдно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягаться до адміністративної вiдповiдальностi має право: знайомитися з матерiалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, iншого фахiвця у галузi права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної вiдповiдальностi, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобiгти безпідставному притягненню такої особи до вiдповiдальностi.

Відповідно до висновків, викладених у рішенні Конституційного суду України від 26.05.2015 року у справі №5-рп/2015 складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згiдно з вказаним рiшенням словосполучення «на мiсцi вчинення правопорушення» i «за мiсцем його вчинення», якi мiстяться у ст. ст. 258, 276 КУпАП, мають рiзне цiльове спрямування i рiзний правовий змiст. Положення ч. 1 ст. 276 пАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за мiсцем його вчинення», в аспектi порушеного у конституційному поданні питання необхiдно розумiти так, що використане у ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що працiвник патрульної полiцiї може винести постанову на мiсцi вчинення правопорушення, тобто на мiсцi зупинки транспортного засобу, проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи.

Таким чином, постанова щодо притягнення особи до вiдповiдальностi виноситься за результатами розгляду справи. Стаття 258 КУпАП вказує на те, що працiвник патрульної полiцiї повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Фактично, розгляд справи на дорозi, на мiсцi зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебiчного, повного i об`єктивного з`ясування ycix обставин вiдповiдної справи.

Вiдповiдно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при пiдготовцi до розгляду

справи про адмiнiстративне правопорушення вирішує такi питания: 1) чи належить до його компетенцiї розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та iншi матеріали справи про адмiнiстративне правопорушення; 3) чи сповiщено осiб, якi беруть участь у розглядi справи, про час i мiсце її розгляду; 4) чи витребувано необхiднi додатковi матерiали; 5) чи пiдлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників, адвоката.

Згiдно з приписами ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегiального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засiданнi колегiального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi, роз`яснює особам, якi беруть участь у розглядi справи, їх права i обов`язки. На засiданнi заслуховуються особи, якi беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Аналогiчнi вимоги передбаченi i п.9 роздiлу III Iнструкцiї з оформлення полiцейськими матерiалiв про адмiнiстративнi правопорушення у сферi забезпечення безпеки дорожнього руху, зафiксованi не в автоматичному режимi, затвердженої наказом МВС вiд 07.11.2015 № 1395.

Разом з тим, вiдповiдач винiс оскаржувану постанову, але будь-якої пiдготовки до розгляду справи не було, як i не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особi, яка притягається до адмiнiстративної вiдповiдальностi, не були вирiшенi клопотання, не були дослiдженi докази, не були заслуханi особи, якi беруть участь у розгляді справи.

При цьому постанова серії ДПО18 № 015398 від 05.09.2019 року не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технiчних приладiв та засобiв, посилання на офiцiйнi документи, тощо, на пiдставi яких полiцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцiнює докази за своїм внутрiшнiм переконанням, що грунтуєтъся на всебiчному, повному i об`єктивному дослiдженнi всiх обставин справи в їx сукупностi, керуючись законом i правосвідомістю.

При цьому, пiдставою для притягнення тiєї чи iншої особи до адміністративної відпоіідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Дiйсно, вiдповiдно до п. 9.2 «б» ПДР України водiй повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою та перед перестроюванням, поворотом або разворотом.

Водій стверджує, що ніяких порушень він не скоював.

Так, 05.09.2019 року близько 02 години 00 хвилин, в м.Новомиргородi, керуючи транспортним засобом 2DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по головнiй дорозi мiста, водія наздогнав патрульний автомобіль, за допомогою подання звукових сигналiв зупинили його. Повiдомили, що він нiби - то порушив правила користування зовнішніми освітлювальними приладами, а саме: здійснюючи поворот на вул. Соборності, не увімкнув лівий покажчик повороту.

На прохання надати докази, працівники поліції повідомили, що є відео, але з відеозаписом ознайомитись не дали. При цьому, як вказує позивач, у місці, де він ніби-то повинен був увімкнути покажчик повороту немає жодних знаків, а також відсутня розмітка, що вказує на поворот чи напрямок руху та взагалі будь-яких дорожніх знаків про те, що на цій ділянці дорозі є «поворот» не було. Заокругленість дороги на цій ділянці шляху є одним із елементів дорожніх умов та на відміну від маневрів не залежить від дій водія, оскільки є геометричним параметром дороги. А обов`язок вмикати світловий покажчик повороту виникає лише у випадку вчинення водієм маневрів, тобто перед початком руху, перестроюванням, поворотом праворуч чи ліворуч, розворотом, з`їздом з проїзної частини, рухом заднім ходом.

Таким чином, оскільки на цій ділянці дороги повороту не було, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.2 ст. 122 КУпАП, то поліцейський відповідно до п.2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» та п.2.4 ПДР України не мав підстав вимагати пред`явити документи, передбачені п.2.1 ПДР України.

При розгляді справи поліцейський не роз`яснив водію його права та обов`язки, не повідомив про можливість відкладення справи для того щоб скористатися правовою допомогою, порушивши права на звернення за правовою допомогою, також не виявив обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не були з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого при винесенні постанови поліцейським не було враховано всі необхідні в даному випадку обставини справи.

Виходячи із норм, викладених в ст.77 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суб`єкт владних повноважень відповідач у справі зобов`язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи позивача.

Будь які додаткові докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП до суду надано не було.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постанова про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 015398 від 05.09.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2, ч.1 ст. 126 КУпАП не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 старшого лейтенанта поліції Постернака Сергія Валентиновича Новомиргородського відділення поліції Маловисківського відділу поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО 18№ 015398 від 05.09.2019 р., у відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати та закрити провадження у вказаній адміністративній справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Суддя: Р. А. Забуранний