Справа № 280/2863/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

12 вересня 2019 рокуСправа № 280/2863/19
(о 13 год. 27.хв.) м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Сонгулія О.В., представника позивача адвоката Семенова М.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, буд.10, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач, МВС України), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Департаменту інформатизації МВС України щодо видачі позивачу довідки від 28.02.2018 серії ІАА №0472107, в якій зазначено, що ОСОБА_1 є особою, яка з 2010 року прокуратурою м. Запоріжжя притягується до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.358, ч.5 ст.27 ч.1 ст.366, ч.3 ст.191 Кримінального кодексу України (далі - КК України), кримінальна справа №08013-1-1-2010/000027. Кримінальну справу внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР, Реєстр) як кримінальне провадження №0000225 за ч.3 ст.191 КК України;

- визнати протиправними дії Департаменту інформатизації МВС України щодо відмови позивачу у внесенні змін щодо неї до єдиної інформаційної системи МВС України та зобов`язати Департамент інформатизації МВС України виключити з єдиної інформаційної системи МВС України відомості, що ОСОБА_1 є особою, що притягується до кримінальної відповідальності.

Ухвалою суду від 14.06.2019 позовна заява залишена без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня одержання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 15.07.2019 визнано неповажними причини пропуску строку звернення до адміністративного позову в частині позовної вимоги про визнання протиправними дій Департаменту інформатизації МВС України щодо видачі позивачу довідки від 28.02.2018 серії ІАА №0472107, в якій зазначено, що ОСОБА_1 є особою, яка з 2010 року прокуратурою м. Запоріжжя притягується до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.358, ч.5 ст.27 ч.1 ст.366, ч.3 ст.191 КК України, кримінальна справа №08013-1-1-2010/000027, позовну заяву в частині зазначеної позовної вимоги повернуто позивачу.

Ухвалою суду від 15.07.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі за позовними вимогами про визнання протиправними дій Департаменту інформатизації МВС України щодо відмови позивачу у внесенні змін щодо неї до єдиної інформаційної системи МВС України та зобов`язання Департаменту інформатизації МВС України виключити з єдиної інформаційної системи МВС України відомості, що ОСОБА_1 є особою, що притягується до кримінальної відповідальності. Призначено підготовче судове засідання на 08.08.2019.

Протокольною ухвалою суду від 08.08.2019 підготовче засідання відкладено на 12.09.2019.

13.08.2019 представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування даного клопотання відповідач зазначає, що діяльність уповноважених службових осіб поліції, як і інших правоохоронних органів, щодо інформаційного наповнення єдиної інформаційної системи МВС полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них. Внесення до єдиної інформаційної системи МВС відомостей в одній з установлених Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК України) форм саме по собі не впливає на юридичне становище особи, не змінює характеру й обсягу її прав та обов`язків та існуючого стану правовідносин, а також не містить ознак управління діяльністю інших суб`єктів. Вважає, що дії чи бездіяльність уповноважених службових осіб, пов`язані із внесенням або невнесенням відомостей до єдиної інформаційної системи МВС, не є здійсненням публічно-владних управлінських функцій, а тому такий спір не є публічно-правовим.

У підготовче засідання представник відповідача не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неприбуття суду не повідомив, у відповідності до ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд визнав за можливе проведення підготовчого засідання та розгляд даного клопотання без участі представника відповідача.

У підготовчому засіданні представник позивача проти задоволення клопотання заперечив, вказав, що у 2010 році прокуратурою м. Запоріжжя позивачу пред`явлено звинувачення в межах розгляду кримінальної справи №08013-1-1-2010/000027, однак справа була повернута судом на додаткове розслідування. Оскільки на той час відбулись зміни в кримінальному процесуальному законодавстві, правоохоронними органами матеріали даної справи було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого статтею 191 КК України, однак підозра ОСОБА_1 не оголошувалась, у зв`язку з чим у даній справі вона має статус свідка. Представник позивача посилається те, що нормами нового КПК України не врегульовано питання зміни статусу особи в такому випадку та внесення відповідних відомостей до єдиної інформаційної системи МВС України, отже спірні правовідносини не можуть бути вирішені в кримінально-процесуальному порядку та мають розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Розглянувши заявлене клопотання про закриття провадження у справі, заслухавши думку представника позивача, суд зазначає таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що в провадженні СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0000225 від 19.04.2013 року за ст. 191 ч.3 КК України за фактом заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, а саме бюджетними коштами у розмірі 46492,28 грн, отриманими від Управління освіти та науки Запорізької міської ради для оздоровлення дітей в оздоровчому таборі «Червоні вітрила».

Кримінальну справу було порушено 27.09.2010 року за №08013-1-1-2010/000027. В межах даної справи 24.12.2010 року позивачу пред`явлено звинувачення в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.358, ч.5 ст.27, ч.1 ст.366, ч.3 ст.191 КК України (у редакції 2001 року), та направлено із обвинувальним вироком до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

07.02.2012 року постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя справу було повернуто для проведення додаткового розслідування.

Після повернення справи для проведення досудового розслідування до ЄРДР внесено відомості про кримінальне провадження №0000225 за ст.191 ч.3 КК України.

Департаментом інформатизації МВС України видано позивачу довідку від 28.02.2018 серії ІАА №0472107, в якій міститься інформація про те, що ОСОБА_1 «..є особою, яка з 2010 року прокуратурою м. Запоріжжя притягується до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.358, ч.5 ст.27 ч.1 ст.366, ч.3 ст.191 КК України, кримінальна справа №08013-1-1-2010/000027. Кримінальну справу внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань як кримінальне провадження №0000225 за ч.3 ст.191 КК України. Інші відомості до МВС не надходили..».

Суд зазначає, що питання реєстрації кримінальних правопорушень, осіб, які їх учинили, обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень та результатів судового провадження регулюються Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженим наказом Генерального прокурора України 6 квітня 2016 року № 139 (далі - Положення № 139), що набрало чинності 21 червня 2016 року.

Суд зауважує, що посилання позивача на норми Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Порядку доступу до відомостей персонального-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 29.11.2016 №1256, є помилковими, з огляду на те, що відповідно до норм чинного КПК України 2012 року та Положення №139 офіційним джерелом інформації щодо зареєстрованих злочинів, осіб, підозрюваних (обвинувачених) у їх вчиненні, та руху кримінальних справ (кримінальних проваджень) є ЄРДР.

Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу І Положення №139 Реєстр - це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті першому глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.

Розділом 6 Положення №139 визначено особливості обліку відомостей про кримінальні правопорушення минулих років і таких, які обліковуються в органах досудового розслідування, а також осіб у цих провадженнях.

Відповідно до пункту 2 розділу 6 Положення № 139 рішення щодо кримінальних правопорушень, які станом на 18 листопада 2012 року перебували в провадженні, вносяться слідчими до Реєстру після попереднього обліку кримінальних правопорушень та раніше прийнятих щодо них рішень. При внесенні цих відомостей до Реєстру використовується реквізит «кримінальні правопорушення, які на день набрання чинності КПК перебувають у провадженні».

Згідно з пунктом 4 розділу 6 Положення №139 при внесенні інформації про кримінальні правопорушення минулих років, у яких встановлено особу правопорушника, одночасно відображаються відомості щодо його затримання, порушення кримінальної справи стосовно нього, пред`явлення обвинувачення за нормами КПК України (у редакції 1960 року), оголошення розшуку тощо.

Отже, наявність у Реєстрі відомостей щодо притягнення позивача до кримінальної відповідальності в межах кримінальної справи №8013-1-1-2010/000027 є лише підтвердженням існування такого факту.

Також помилковими є і посилання позивача на Закон України «Про доступ до публічної інформації», оскільки даний нормативно-правовий акт не розповсюджується на спірні правовідносини, як було зазначено судом раніше.

Крім того, суд зазначає, що використання поліцією відображених у Реєстрі відомостей, як і інша діяльність цього органу, відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон України № 580-VIII) може здійснюватися виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статті 25, 26 Закону № 580-VIII передбачають повноваження поліції щодо формування, наповнення та підтримання в актуальному стані баз даних єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України стосовно зареєстрованих кримінальних правопорушень, результатів їх розгляду у судах, а також обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що діяльність правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них. Внесення до Реєстру відомостей про кримінальні правопорушення минулих років і таких, які обліковуються в органах досудового розслідування, а також осіб у цих провадженнях, саме по собі не впливає на юридичне становище особи, не змінює характеру й обсягу її прав та обов`язків та існуючого стану правовідносин, а також не містить ознак управління діяльністю інших суб`єктів.

Набуття особою статусу обвинуваченого та подальший рух справи на стадії судового розгляду є правовими наслідками передбачених законом процесуальних дій слідчого, прокурора - складання обвинувального акта та направлення його до суду, а не наслідками відображення інформації про ці дії у відповідній базі даних.

Виключення з Реєстру інформації, якою лише констатується факт здійснення процесуальної діяльності органів досудового розслідування та її результати, чинне законодавство не передбачає.

Виходячи з наведеного, дії чи бездіяльність уповноважених службових осіб, пов`язані із внесенням або невнесенням передбачених КПК України відомостей до ЄРДР, не є здійсненням публічно-владних управлінських функцій. А тому спори щодо таких дій або бездіяльності не є публічно-правовими, і юрисдикція адміністративних судів на них не поширюється.

Вищезазначене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 29 березня 2019 року по справі №807/1456/17.

При цьому суд звертає увагу, що позивач не оскаржує вчинення слідчим, прокурором процесуальних дій і прийняття ними процесуальних рішень, відомості про які позивач вважає за необхідне виключити з Реєстру, а також неприйняття ними процесуальних рішень про зміну статусу позивача у кримінальному провадженні.

Крім того, суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, що належить до загальних засад кримінального провадження, з огляду на положення частини першої статті 24 КПК України не є необмеженим, а гарантується кожному в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Із дій, бездіяльності слідчого, прокурора, пов`язаних з фіксацією інформації в ЄРДР, пунктом першим частини першої статті 303 КПК України передбачена можливість оскаржити до слідчого судді лише бездіяльність, що полягає у невнесенні до Реєстру відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви чи повідомлення про нього.

Наведений у частині першій цієї статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У частині другій статті 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.

Зазначене свідчить про відсутність правових підстав для розгляду судом кримінальної юрисдикції вимог особи до органу досудового розслідування про виключення відомостей з ЄРДР.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі: 1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд зазначає, що приписи «справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства» (пункт 1 статті 238 КАС України) стосуються як позовів, які не можуть розглядатися за правилами адміністративного судочинства, так і тих позовів, які взагалі не можуть розглядатися судами (див., зокрема, пункт 66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).

З урахуванням особливостей заявленого предмета позову та того, що чинне законодавство не передбачає виключення з Реєстру інформації, якою лише констатується факт здійснення процесуальної діяльності органів досудового розслідування та її результати, така інформація не впливає на юридичне становище позивача, не змінює характеру й обсягу його прав і обов`язків та існуючого стану правовідносин. Отже, заявлену позовну вимогу суди не можуть розглядати за правилами будь-якого судочинства.

Вказане не суперечить суті права позивача на доступ до суду, переслідує легітимну мету офіційного фіксування здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій і прийнятих процесуальних рішень, а відповідне обмеження доступу до суду є пропорційним цій меті.

Вищезазначене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 29 березня 2019 року по справі №807/1456/17.

З огляду на наведене, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №280/2863/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне судове рішення складено 16.09.2019

Суддя М.О. Семененко