Справа № 146/1262/19
Суддя: Пилипчук О. В.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/1262/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" вересня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-cyдді Пилипчука О.В.

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в смт. Томашполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Білоцерківського ВП ГУНП у Київській області Кучерука В.В. про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними та скасування його рішення, а саме постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить визнати дії інспектора СРПП Білоцерківського ВП ГУНП у Київській області Кучерука В.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 083399, видану інспектором СРПП Білоцерківського ВП ГУНП у Київській області Кучеруком В.В. про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у справі.

Позов мотивовано наступним.

31 серпня 2019 року відповідачем по справі щодо позивача було винесено постанову серії ДПО18 № 083399 про накладення адміністративного стягнення за порушення п. 31.3 б ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП. Вказаною постановою на позивача було накладено штраф у розмірі 340 грн.

Позивач вважає постанову протиправною, яка підлягає скасуванню з наступних підстав.

ОСОБА_1 зазначив, що дійсно 31 серпня 2019 року він керував автомобілем марки «PEUGEOT Boxer 230», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Перемоги в с. Мала Вільшанка та біля 06:10 год його було зупинено працівником поліції, який попросив пред`явити підтвердження проходження технічного огляду автомобіля. На пояснення, що вказаний автомобіль позивач не використовує для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, а тому не підлягає обов`язковому технічному контролю, працівник поліції не зважав та склав протокол про адміністративне правопорушення після чого виніс оскаржувану постанову.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що зазначена постанова була винесена незаконно, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, направив на адресу суду заяву згідно якої судовий розгляд просить провести без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач інспектора СРПП Білоцерківського ВП ГУНП у Київській області Кучерук В.В. в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи. Відзиву на позовну заяву до суду відповідачем подано не було.

На підставі п.1 ч.3 ст.205 КАС України, суд розглянув справу на підставі наявних в ній доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 31 серпня 2019 року поліцейським СРПП № 2 Білоцерківського ВП ГУНП у Київській області Кучеруком В.В., винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 083399 відносно ОСОБА_1 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн.

В обґрунтування постанови зазначено, що 31 серпня 2019 року о 06:24 год в с. Мала Вільшанка по вул. Перемоги ОСОБА_2 В ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «PEUGEOT», державний номерний знак НОМЕР_1 , який підлягає проходженю огляду технічного контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3 б ПДР України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 3 ст. 121 КУпАП, згідно якої керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення. Разом з тим, доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучено та не надано суду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Крім того п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оскільки інших доказів вчинення правопорушення суб`єктом владних повноважень суду не надано, тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 121 КУпАП не може бути здійснено, на підставі неналежних доказів його вини.

Пунктом першим частини другої статті 35 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Так, згідно з пунктом 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ № 137 від 30.01.2012 року, порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Аналізуючи положення вищевказаного законодавства, суд приходить до переконання, що обов`язковому технічному контролю підлягають вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни.

Відповідачем не надано жодного письмового доказу на підтвердження факту, що вантажопідйомність транспортного засобу позивача становить 3,5 тонни.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ДПО18 № 083399 від 31 серпня 2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення ч. 3 ст. 121 КУпАП, винесену поліцейським СРПП № 2 Білоцерківського ВП ГУНП у Київській області Кучеруком В.В, та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 5-9, 20, 73-78, 139, 194, 209-211, 241-243, 246, 255, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Білоцерківського ВП ГУНП у Київській області Кучерука В.В. про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними та скасування його рішення, а саме постанови про накладення адміністративного стягненнязадовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора СРПП Білоцерківського ВП ГУНП у Київській області Кучерука В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 083399 від 31 серпня 2019 року, винесену інспектором СРПП Білоцерківського ВП ГУНП у Київській області Кучеруком В.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя: О. В. Пилипчук