Справа № 804/2784/15
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2019 року Справа № 804/2784/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №804/2784/15 за адміністративним позовом Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м.Дніпропетровська до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
2. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 02.03.2015 року (суддя Кононенко О.В.).
4. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02.07.2015 залишив постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 без змін.
5. Постановою Верховного Суду від 05.03.2019 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 у справі № 804/2784/15 було скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
6. 30.05.2019 року справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
7. 30.05.2019 року згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу було передано для розгляду судді Ількову В.В.
8. Ухвалою суду від 31.05.2019 року прийнято адміністративну справу №804/2784/15 до провадження суддею та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання на 19.06.2019 року.
9. Ухвалою суду від 31.05.2019 року також витребувано у позивача належним чином завірені копії таких документів:
- відомості (матеріали) із зазначенням, конкретно, якими силами та засобами виконувались спірні роботи, хто виступав їх конкретними виконавцями, яким чином позивач контролював фактичне виконання контрагентом передбачених договором робіт, перевіряв їх якість;
- відомості щодо механізму визначення сторонами договірних відносин вартості послуг;
- інформацію, із зазначенням, які саме тарифи використано позивачем та його задекларованим контрагентом при розрахунках;
- докази на підтвердження подання позивачем до контролюючого органу спірних податкових документів (податкових накладних від 31.05.2014 №№ 2, 3) у терміни, визначені Податковим кодексом України та інші докази, що стосуються суті спору.
10. Ухвалою суду від 19.06.2019 року допущено заміну відповідача у справі №804/2784/15 з Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на Державну податкову інспекцію у Соборному районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, а також допущено заміну відповідача у справі №804/2784/15 з Державної податкової інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на Головне управління ДФС у Дніпропетровській області. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 02.07.2019 року.
11. 02.07.2019 року позивачем надані письмові пояснення по справі із витребуваними судом доказами (інформацією).
12. Ухвалою суду від 02.07.2019 року зупинено провадження в адміністративній справі № 804/2784/15 за позовом Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м. Дніпропетровська до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, для надання часу для примирення сторін до 24.07.2019 року до 10 год. 00 хв.
13. Ухвалою суду від 02.07.2019 року витребувано у Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м.Дніпропетровська належним чином завірені копії таких документів:
- відомості (матеріали) із зазначенням, конкретно, якими силами та засобами виконувались спірні роботи, хто виступав їх конкретними виконавцями, яким чином позивач контролював фактичне виконання контрагентом передбачених договором робіт, перевіряв їх якість;
- відомості щодо механізму визначення сторонами договірних відносин вартості послуг;
- інформацію, які саме тарифи використано позивачем та його задекларованим контрагентом при розрахунках;
- докази на підтвердження подання позивачем до контролюючого органу спірних податкових документів (податкових накладних від 31.05.2014 №№ 2, 3) у терміни, визначені Податковим кодексом України та інші докази, що стосуються суті спору.
14. А також, витребувано у Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, належним чином засвідчених копії таких документів:
- позицію відповідача щодо суті цього спору, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 05.03.2019 року по справі № 804/2784/15.
15. 23.07.2019 року позивач надав до суду письмові пояснення із запитуваною судом інформацією.
16. Також, 23.07.2019 року позивач надав заяву про виклик свідків, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в порядку положень ст.ст.72-74 КАС України.
17. 24.07.2019 року відповідачем надано письмові заперечення проти позову по справі № 804/2784/15.
18. 24.07.2019 року розгляд справи відкладено до 28.08.2019 року.
19. 27.08.2019 року позивачем надано письмові пояснення по справі № 804/2784/15.
20. 27.08.2019 року позивачем надані письмові доповнення до заяви про виклик свідків.
21. Ухвалою суду від 28.08.2019 року поновлено провадження у адміністративній справі №804/2784/15 за адміністративним позовом Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м.Дніпропетровська до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
22. 28.08.2019 року по справі оголошено перерву у підготовчому засіданні, наступне підготовче засідання призначено на 10.09.2019 року.
23. 10.09.2019 року позивачем долучено до матеріалів справи акти опитуванні про фактичні обставини осіб, які викликані по цій справі у якості свідків.
24. Ухвалою суду від 10.09.2019 року закрито підготовче засідання в адміністративній справі №804/2784/15, призначено справу до судового розгляду одразу після закінчення підготовчого судового засідання.
25. Також, 10.09.2019 року представник позивача надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.
26. Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.
27. 10.09.2019 року фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
28. Суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
29. Частиною четвертою статті 243 КАС встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
30. Позивач зазначив про те, що 20.10.2014 року Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська при проведенні перевірки було встановлено нереальність проведення господарських операцій між Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Жовтневого району та Товариством з обмеженою відповідальністю "Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство", у зв`язку із чим контролюючий орган дійшов висновку про те, що позивачем завищено податковий кредит за липень 2014 року.
31. Однак, такі висновки контролюючого органу є помилковими, а податковий кредит позивачем сформований на підставі виданих контрагентом податкових накладних. Також, вказали про те, що контрагент позивача ТОВ «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» є платником податків та спроможний здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договору підряду, а отже, вважають, що взаємовідносини між позивачем та його контрагентом є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом господарсько-договірних операцій.
32. Отже, з урахуванням вказаного, вважають, що висновки, які викладені відповідачем у акті перевірки №8073/04-63-22-03/05451351 від 20.10.2014 року є необґрунтованими, хибними та не підтвердженими належними доказами.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
34. Відповідачем надано до суду письмовий відзив, в обґрунтування, якого зазначено, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
35. Зазначили про те, що суб`єкт господарювання Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Жовтневого району, у своїй діяльності не створює реальних дій по отриманню послуг, а метою укладання договору з ТОВ «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» є проведення фіктивних господарських операцій.
36. На думку відповідача, операції, здійснені позивачем зі своїм контрагентом, а саме із Товариством з обмеженою відповідальністю "Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство", які не пов`язані з господарською діяльністю товариства, не підтверджені всіма первинними документами, оскільки під час проведення перевірки, відповідачем було встановлено недоцільність отримання послуг.
37. Також, відповідач зазначає, що позивач сам є комунальним підприємством, діяльність якого направлена на надання послуг з технічного обслуговування будинків, налагодження водопостачання, і залучення додаткового суб`єкта до цього процесу є недоцільним.
38. Отже, на думку контролюючого органу, форматування позивачем податкового кредиту відбулось без підтвердження цього податковими накладними та первинними документами щодо договірних відносин з ТОВ «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство», у зв`язку із чим було прийнято оскаржуване позивачем рішення.
VІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
40. Судом встановлено, що на підставі пункту 78.4 підпункту 78.1.1, пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України та на підставі наказу № 1446 від 06.10.2014 року податковим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість при документальному підтвердженні господарських відносин придбання товарів (робіт, послуг) у Товариства з обмеженою відповідальністю "Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство" за липень 2014 року та подальшої їх реалізації, їх реальності та повноти відображення в обліку.
41. За результатами перевірки 20.10.2014 року контролюючим органом складено акт № 8073/04-63-22-03/05451351 про проведення перевірки.
42. Згідно висновків, викладених у акті перевірки № 8073/04-63-22-03/05451351 від 20.10.2014 року видно, що між Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Жовтневого району та Товариством з обмеженою відповідальністю «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» було укладено договір підряду № 1-04П-2014 від 01.04.2014 року та 22.05.2014 року було укладено додаткову угоду до договору підряду. Згідно умов договору підряду № 1-04П-2014 від 01.04.2014 та додаткової угоди до договору від 22.05.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» зобов`язувалося виконувати роботи з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення і зливної каналізації, несучих та захисних конструкцій, ліквідацію аварій внутрішньо квартирних мережах, промивки систем опалення; прибирання прибудинкової території; прибирання снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду протиожеледними сумішами, відповідно до додатків № 1 та № 2 до договору. Суми податку на додану вартість по податковим накладним виписаним на виконання умов зазначеного договору включено позивачем до податкового кредиту за липень 2014 року та відображені у реєстрі отриманих податкових накладних за липень 2014 року.
43. В обґрунтування висновку про нереальність господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю "Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство" відповідачем зазначено про те, що:
- до перевірки не надано податкову накладну № 2 від 31.05.2014 року та № 3 від 31.05.2014 року та акти виконаних робіт;
- у акті здачі-прийняття робіт по технічному обслуговуванню внутрішньо будинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення і зливної каналізації несучих та захисних конструкцій, ліквідація аварій внутрішньоквартирних мережах, промивка системи опалення зазначено тільки перелік адрес житлових будівель в кількості 631 шт., також в акті не зазначено, який вид послуг по технічному обслуговуванню виконувало підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство" по окремими житловим будинках.
44. Отже, під час здійснення перевірки контролюючий орган дійшов висновку про те, що Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Жовтневого району порушено п.п. 14.1.36 п. 14.1. ст. 14, п. 44.1 ст. 44, ст.185, п. 198.1, п.198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200, п. 201.1, п.201.10 ст. 201 ПК України, а саме податковий кредит сформовано на підставі податкових накладних, які складені з порушенням встановленого законодавства України, порядком та формою не підтвердженні первинні документи, в результаті чого за липень 2014 року завищено суму податного кредиту у податковій звітності з ПДВ на загальну суму 440577,59 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту з ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет, а також відповідачем встановлено про не підтвердження за липень 2014 року реальність здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство».
45. Згідно висновків викладених в акті перевірки від 20.10.2014 року видно, що на думку контролюючого орган має місце відсутність об`єктів оподаткування та не можливість реального здійснення операцій між позивачем та ТОВ «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство». Крім того, відповідач наголошував на наявності недоліків у представлених позивачем актах здачі-прийняття робіт з огляду на те, що вони містять лише перелік адрес житлових будівель в кількості 631 шт. без зазначення в них виду наданих послуг по технічному обслуговуванню.
46. Так, не погоджуючись з висновками перевірки, Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Жовтневого району звернулось до контролюючого органу із запереченнями на акт перевірки№ 8073/04-63-22-03/05451351 від 20.10.2014 року.
47. 30.10.2014 року Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м.Дніпропетровська було надано відповідь на заперечення позивача, в яких зазначили, що висновки акту перевірки №8073/04-63-22-03/05451351 від 20.10.2014 року є правомірними та такими, що не суперечать чинному законодавству.
52. Приймаючи вказане рішення від 04.03.2015 року, суд дійшов висновку про те, що податковий кредит позивачем був сформований на підставі виданих контрагентом податкових накладних, контрагент позивача ТОВ «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» є платником податків та спроможний здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договору підряду. Взаємовідносини між позивачем та його контрагентом є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом господарсько-договірних операцій. Зазначено про відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність надання послуг, невідповідність цих послуг дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили недобросовісність позивача як платника податків та позбавляли його права на податковий кредит. Отримання від контрагенту послуг, їх оплата та використання у власній господарській діяльності підтверджується належним чином оформленими первинними документами. Усі первинні документи, які підтверджують доцільність отримання послуг у позивача наявні.
53. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02.07.2015 залишив постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 без змін.
54. Так, суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду першої інстанції від 04.03.2015 року без змін, вказав про те, що погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району з ТОВ «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство», у зв`язку з фактичними підтвердженнями реальності господарських операцій з даними контрагентами. Вказали, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що договір, який був укладений та діяв між позивачем та ТОВ «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» на предмет виконання підрядних робіт - визнаний судом недійсним або розірваний з ініціативи сторін. Податкова інспекція не наділена правом визначати які договори є нікчемними, і відповідно до цього не має права створювати певні наслідки з своїх припущень. Матеріалами справи підтверджують реальність здійснення контрагентами позивача господарських відносин, виконання договорів. Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Жовтневого району та ТОВ «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» мають достатні фізичні, технічні та технологічні можливості для надання передбачених договором послуг.
55. Також, в ухвалі вказано про те, що у судовому засіданні апеляційної інстанції було допитано свідка ОСОБА_11 , який працює головним інженером у позивача, який підтвердив надання контрагентом ТОВ «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» послуг, отримання яких оформлено актами, вартість послуг встановлювалась з урахуванням затверджених тарифів, контрагент має фахівців та працює тривалий час. Отже, податковим органом не доведено правомірність винесених ним податкових повідомлень-рішень.
56. Отже, слід зазначити про те, що задовольняючи адміністративний позов, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що фактичне виконання розглядуваних господарських операцій підтверджується належним чином складеними первинними документами; придбання у Товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» підрядних робіт є економічно доцільним та узгоджується з веденням господарської діяльності позивачем.
57. Так, не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області оскаржила їх у касаційному порядку.
58. Постановою Верховного Суду від 05.03.2019 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 у справі № 804/2784/15 було скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
59. В обґрунтування вказаної постанови від 05.03.2019 року Верховний Суд вказав про те, що суди попередніх інстанцій не в повному обсязі з`ясували всі обставини справи, а також вказав на те, що необхідно було дослідити та перевірити, якими силами та засобами виконувались спірні роботи, хто виступав їх конкретними виконавцями, яким чином позивач контролював фактичне виконання контрагентом передбачених договором робіт, перевіряв якість тощо, оскільки відповідач заперечував право позивача на формування податкового кредиту у спірних операціях неможливістю встановити механізм визначення сторонами договірних відносин вартості послуг. Також, вказано про те, що у рішеннях суду першої та апеляційною інстанції не знайшло свого відображення дослідження питання про те, які саме тарифи використано позивачем та його задекларованим контрагентом при розрахунках, а також чи відповідають визначені у первинних документах обсяги виконаних контрагентом підрядних робіт розміру розрахунків. А також, вказано про те, що судами належним чином не з`ясовані обставини щодо подання позивачем до контролюючого органу спірних податкових документів, а саме податкових накладних від 31.05.2014 №№ 2, 3 у терміни, визначені Податковим кодексом України.
60. Таким чином, Верховний Суд під час розгляду справи № 804/2784/15 дійшов висновку про те, що зроблені висновки про необґрунтованість доводів відповідача щодо відсутності права у позивача на формування показників податкового обліку здійснені без належного з`ясування фактичних обставин справи, що і стало підставою для скасування Верховним Судом постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2015 року у справі №804/2784/15 та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
62. Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г)ввезення необоротних.
63. Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
64. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
65. Відповідно до абзацу 2 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
66. Згідно п. 198.2, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.
67. З наведеного слідує, що обов`язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку (зокрема, податковими накладними).
68. З системного аналізу наведених норм вбачається, що за умови реального здійснення платником податку у межах господарської діяльності господарської операції з придбання товару (робіт, послуг), яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, дотримання ним вимог податкового законодавства при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість, а також оформлення таких операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст, підстави для позбавлення платника податку права на податковий кредит відсутні.
69. Відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених пунктом 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
70. За змістом частин четвертої та п`ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вирішення справи в судах попередніх інстанцій) суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів до своєчасного їх подання.
71. Предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення.
72. Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
73. Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.
74. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
75. Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
76. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
VІ. ОЦІНКА СУДУ
77. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м.Дніпропетровська з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість при документальному підтвердженні господарських відносин при придбанні товарів (робіт, послуг) у Товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» у липні 2014 року та подальшої їх реалізації, реальності та повноти відображення у податковому обліку, за результатами якої було складено акт від 20.10.2014 року №8073/04-63-22-03/05451351.
79. Згідно висновків, викладених у акті перевірки від 20.10.2014 року №8073/04-63-22-03/05451351, видно, що під час здійснення перевірки, контролюючим органом зазначено про порушення позивачем вимог пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з формуванням податкового кредиту з податку на додану вартість за наслідками безтоварних господарських операцій з придбання у Товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» на підставі договору від 01.04.2014 року №1-04П-2014 підрядних робіт з технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливу каналізації, несущих та захисних конструкцій, ліквідації аварій внутрішньо-квартирних мереж, промивка систем опалення.
80. Обґрунтовуючи вищевказане відповідач посилається на непідтвердження спірних господарських операцій на момент здійснення контрольного заходу податковими накладними від 31.05.2014 року №№ 2, 3, а також про наявності недоліків у наданих позивачем під час здійснення перевірки актах здачі-прийняття робіт з огляду на те, що вони містять лише перелік адрес житлових будівель в кількості 631 штук без зазначення в них виду наданих послуг по технічному обслуговуванню.
81. Дослідивши матеріли справи, судом встановлено, що 01.04.2014 року між позивачем (замовник) та ТОВ «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» (підрядник) було укладено договір підряду № 1-04П-2014, згідно умов договору підрядник зобов`язувався виконати роботи з технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливу каналізації, несущих та захисних конструкцій, ліквідації аварій внутрішньо квартирних мереж, промивка систем опалення, замовник зобов`язувався прийняти роботи та оплатити їх.
82. До договору було узгоджено та підписано додатки № 1, № 2, додаткову угоду, якими визначено зміст робіт та адреси будинків де підрядник зобов`язувався виконувати підрядні роботи.
83. На підтвердження виконання договору підряду № 1-04П-2014 від 01.04.2014 року та додаткової угоди до договору від 22.05.2014 року за період, що перевірявся, позивачем були надані податкові накладні № 1 від 31.07.2014 року, № 2 від 31.05.2014 року, №3 від 31.05.2014 року, акти здачі-прийняття робіт № 3, 4, 7 з відповідними додатками, реєстрами виданих та отриманих податкових накладних за травень та липень 2014 року, рахунки-фактури № СФ-000004 від 01.08.2014 року, № СФ-000002 від 02.06.2014 року платіжні доручення № 713 від 01.08.2014 року, № 716 від 06.08.2014 року, № 720 від 07.08.2014 року, № 721 від 08.08.2014 року, № 726 від 11.08.2014 року, № 735 від 13.08.2014 року, № 737 від 14.08.2014 року, № 757 від 19.08.2014 року, № 765 від 21.08.2014 року, № 766 від 22.08.2014 року, № 773 від 27.08.2014 року, № 776 від 28.08.2014 року, № 778 від 29.08.2014 року.
84. Отже, згідно матеріалів справи, за результатами виконання договору ТОВ «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» видало Комунальному виробничому житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству Жовтневого району податкові накладні № 2 від 31.05.2014 року, № 3 від 31.05.2014 року, № 1 від 31.07.2014 року, які мають необхідні реквізити, та складені відповідно до положень Податкового кодексу України.
85. Також, судом встановлено, що Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Жовтневого району здійснило оплату за отримані ремонтні роботи відповідно до рахунків-фактур, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких наявні в матеріалах справи.
86. Дійсність виконання робіт передбачених договором підряду № 1-04П-2014, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: актами здачі-приймання робіт (надання послуг), додатками до них, зведеними актами приймання-передачі виконаних робіт за період 01.07.2014 року - 31.07.2014 року, по всіх будинках, визначеним у додатку №1 до договору підряду. Виконання робіт технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем тепло-, водопостачання підтверджується паспортами готовності до роботи в опалювальний період 2014-2015 року, затверджені Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради.
87. Отже, слід зазначити про те, що фактичне виконання спірних господарських операцій підтверджується належним чином та відповідно складеними первинними документами, які були долучені позивачем до матеріалів справи.
88. Також, слід зазначити, що для повного та всебічного розгляду справи, а також підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, позивачем було заявлено клопотання про виклик в судове засідання свідків, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , для надання відповідних пояснень щодо суті спору, відповідно до положень ст. 72-74 КАС України.
89. Для з`ясування всіх обставин по справі, було задоволено вказане клопотання позивача та викликано в судове засідання у якості свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5
90. Так, слід зазначити про те, що 10.09.2019 року судом в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_1 , який займав посаду головного інженеру КВ ЖРЕП Жовтневого району, ОСОБА_12 , яка займала посаду бухгалтера ТОВ «ЖЖЕП», ОСОБА_7 , яка займала посаду начальника дільниці ТОВ «ЖЖЕП» та ОСОБА_5 , який був відповідальний за виконання робот на дільницях.
91. Свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.
92. Так, в судовому засіданні 10.09.2019 року свідок ОСОБА_1 , який займав посаду головного інженеру КВ ЖРЕП Жовтневого району, пояснив про те, що він працював на вказаній посаді та здійснював контроль за технічним станом житлового фонду, його інженерним обладнанням, вентиляційним обладнаннями і димоходами, їх профілактичні огляди, підготовка житлового фонду до опалювального сезону, організація та контроль ремонту житлового фонду. У липні 2014 року КВ ЖРКП Жовтневого району виступало балансоутримувачем житлового фонду та надавало послуги з утримання будинків. Також вказав про те, що у 2014 році КВ ЖРКП Жовтневого району залучило до виконання робіт підрядну організацію, а саме ТОВ «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство», та він як головний інженер КВ ЖРЕП Жовтневого району, здійснював контроль за виканням робіт підрядною організацією.
93. 10.09.2019 року, в судовому засіданні, свідок ОСОБА_12 , яка займала посаду бухгалтера ТОВ «ЖЖЕП», повідомила, що у ТОВ «ЖЖЕП» були наявні для виконання робіт по договору підряду № 01-04П-2014 від 01.04.2014 року сили та відповідні засоби. Так вказала про те, що ТОВ «ЖЖЕП» мало співробітників у кількості більш 300 осіб, серед яких майстри, слюсарі-сантехники, двірники, електрики, електрогазозварники, плотники, покрівельники, диспетчер. Також, підприємство мало матеріальну технічну базу для виконання підрядних робіт.
94. Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка займала посаду начальника дільниці ТОВ «ЖЖЕП» та свідок ОСОБА_5 , який був відповідальний за виконання робот на дільницях, повідомили про те, що роботи по договору підряду від 01.04.2019 року фактично виконувались ТОВ «ЖЖЕП», у якого були наявні для виконання даних робіт сили та засоби.
95. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про дійсність виконання робіт передбачених договором підряду № 1-04П-2014, а отже і про реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом та відповідно про достатність у позивача та його контрагента фізичних, технічних та технологічних можливостей для надання передбачених договором послуг.
96. Окрім того, слід заначити про те, що матеріали справи містять звіти відповідальних осіб ТОВ «ЖЖЕП» про виконані роботи у липні 2014 року, акти виконаних робіт, що підписані мешканцями будинків та співробітниками ТОВ «ЖЖЕП» та паспорти готовності до роботи в опалюваний сезон 2014/2015 будинків, що підтверджує факт виконання робіт по договору №1-04П-2014 від 01.04.2014 року.
97. Щодо висновків викладених у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 року по цій справі.
98. Щодо відомостей про те, якими силами та засобами виконувались спірні роботи, хто виступав їх конкретними виконавцями, яким чином позивач контролював фактичне виконання контрагентом передбачених договором робіт, перевіряв якість тощо, слід зазначити про таке.
99. Так, під час розгляду справи в судовому засіданні представник позивача пояснила, що саме ТОВ «ЖЖЕП» виконував роботи за договором підряду №1-04П-2014 від 01.04.2014 року, а контролювали їх фактичне виконання представники КВ ЖРЕП Жовтневого району, що підтверджується відповідними звітами відповідальних осіб, табелями обліку робочого часу працівників виконавця за договором підряду №1-04П-2014 від 01.04.2014 року, актами перевірки виконання робіт майстрами, актами списання матеріалів, журналами прийняття заявок на роботи слюсарів, столярів та зварювальників, журналами перевірки санітарного стану території, підсумкові відомості виконаних робіт з технічного обслуговування будинку та прибирання прибудинкової території.
100. На підтвердження факту виконання робіт силами та засобами саме ТОВ «ЖЖЕП», до матеріалів справи позивачем були долучені копії табеля обліку робочого часу за період з 01 липня 2014 року по 31 липня 2014 року; копії звітів відповідальних осіб виконавця, копії актів із мешканцями будинків, копії актів списання, копія штатного розпису ТОВ «ЖЖЕП» за липень 2014 року, копії яких наявні в матеріалах справи.
101. На підтвердження того, що ТОВ «ЖЖЕП» мало засоби для виконання робіт по договору підряду №1-04П-2014 від 01.04.2014 року позивачем додатково було долучено до матеріалів справи оборотно-сальдову відомість (необоротні активи) ТОВ «ЖЖЕП» за 2014 рік та оборотно-садову відомість (ТМЦ) за 2014 рік (т.8 а.с.46-72).
102. Також, слід зазначити про те, що посадові особи позивача, здійснювали контроль за фактичним виконанням контрагентом передбачених договором робіт, перевіряли їх якість, виступали відповідальні за дільницю, що підтверджується наказом «Про закріплення відповідальних за дільницю» № 2 від 23.05.2014 року та посадової інструкцією головного інженера КВ ЄЖРЕП Жовтневого району та наказом про призначення останнього, копії яких наявні в матеріалах справи (т.8 а.с.72-75).
103. Крім того, слід зазначити про те, що КВ ЖРЕП Жовтневого району як балансоутримувач відповідно до Рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій по кожному будинку окремо для житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади міста» від 13.17.2011 року №964 вело облік доходів, витрат та кількісних і якісних показників надання послуг щодо кожного будинку та кожної складової тарифу окремо, в тому числі і у системі автоматизованого подомового обліку, за результатами якого програмою формуються картки фактичної собівартості утримання будинку, що також підтверджується матеріалами справи.
104. Щодо механізму визначення сторонами договірних відносин вартості послуг слід зазначити про таке.
105. Згідно матеріалів справи, сторони визначали вартість послуг на кожен будинок окремо в межах встановлених тарифів затверджених Рішенням за №964 від 13.07.2011 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків в споруд та прибудинкових територій по кожному будинку окремо для житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади міста» ( т. 8 а.с. 90-250, т.9 а.с.1-250, т.10 а.с.1-227).
106. Так, згідно з п.3.4 вищевказаного рішення: «Рівень рентабельності діяльності житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності...» для населення складає не вище 3%. Керуючись тарифом на послуги по кожному будинку окремо та зазначеною рентабельністю для комунального підприємства, сторонами договірних відносин було визначено вартість послуг.
107. Щодо інформації про те, які саме тарифи використано позивачем та його задекларованим контрагентом при розрахунках.
108. Позивач під час розгляду справи надав пояснення, в яких зазначив, що ним було прийнято Типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що затверджений постановою КМУ від 20.05.2009 року №529, яким передбачені роботи, що вказані в договорі підряду №1-04П-2014 від 01.04.2014 року.
109. Також, позивача вказав, що саме даними НПА та встановленими Рішенням Дніпропетровської міської ради від 13.17.2011 року №964 тарифами, сторони керувались під час визначення ціни договору підряду №1-04П-2014 від 01.04.2014 року, а отже ціна договору не перевищувала встановлені тарифи.
110. Отже, судом встановлено, що сторони договірних відносин визначали вартість послуг на кожен будинок окремо виключно в межах встановлених тарифів, затверджених Рішенням виконкому міської ради за №964 від 13.07.2011 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків в споруд та прибудинкових територій по кожному будинку окремо для житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади міста».
111. При визначенні вартості кожного виду робіт по договору №1-04П-2014 від 01.04.2014 року, по кожному окремому будинку, сторони користувалися зазначеним тарифом, з якого було відраховано націнку КВ ЖРЕП Жовтневого району та визначено вартість договірних робіт для ТОВ «ЖЖЕП».
112. Слід вказати про те, що позивачем під час судового розгляду справи, були надані відомості щодо механізму визначення сторонами договірних відносин вартості послуг та інформація, які саме тарифи використано позивачем та його задекларованим контрагентом при розрахунках.
113. На приклад один із них описаний таким чином.
114. Адреса: пр. Героїв , 21 , м. Дніпро , загальна площа будинку 26 724,27 метрів квадратних.
115. Пунктом 5 додатку до рішення встановлений тариф 1,65 грн. за 1 кв.м., з якого 0,2968 грн. - вартість технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливної каналізації, несучих та захисних конструкцій, ліквідація аварій внутрішньоквартирних мережах, промивка систем опалення (надалі - технічне обслуговування будинку); 0,6180 грн. - прибирання прибудинкової території.
117. При розрахунку вартості робіт ТОВ «ЖЖЕП» за договором підряду з урахуванням тарифу (1,65 грн. за 1 кв.м.):
- з вартості робіт КВ ЖРЕП Жовтневого району «за технічне обслуговування будинку» - 7930,87 грн. відраховано націнку КВ ЖРЕП Жовтневого району (витрати на ведення господарської діяльності) у розмірі 347,42 грн., та розраховано вартість робіт підрядника за «технічне обслуговування» за будинок в цілому - 7583,45 грн. (7930,87 - 347,42) або за 1 кв.м. - 0,2837 гривень;
118. Отже, наведені позивачем відомості щодо механізму визначення сторонами договірних відносин вартості послуг та інформація, які саме тарифи використано позивачем та його задекларованим контрагентом при розрахунках, кореспондуються з вартістю виконаних робіт, яка зазначена в додатку до акту №7 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за липень 2014 року по договору №1-04П-2014 від 01.04.2014 року, що відповідно спростовує доводи відповідача про неможливість встановлення механізму вартості послуг по договору.
119. Твердження відповідача про те, що з наданих позивачем документів неможливо встановити об`єм наданих послуг, не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки порядок, періодичність та строки виконання робіт з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по кожному будинку окремо для житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м.Дніпропетровська, встановлений Додатком 2 до рішення виконкому міської ради від 13.07.2011 року №964, який Сторонами договору кореспондовано до додатку №2 від 22.05.2014 року до договору №1-04П-2014 від 01.04.2014 року та відображено у зведеному акті приймання-передачі виконаних робіт 01.07.2014 року по 31.07.2014 року.
120. Щодо доказів на підтвердження подання позивачем до контролюючого органу податкових накладних від 31.05.2014 № № 2, 3, у терміни, визначені Податковим кодексом України, слід зазначити про таке.
121. Згідно податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року та реєстру виданих та отриманих податкових накладних за липень 2014 року, видно, що ці документи були подані до контролюючого органу 20.08.2014 року, що підтверджується матеріалами справи та скриншотом з електронного кабінету КВ ЖРЕП Жовтневого району, а отже в строк визначений Податковим кодексом України (т.8 а.с.76).
122. Отже, викладені висновки в акті перевірки спростовані наявними в матеріалах справи доказами.
123. З урахуванням вищезазначеного, та наданих позивачем доказів по справі, суд дійшов висновку про те, що укладений позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» правочин мав на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ним.
124. Інших доказів на підтвердження висновків викладених в акті перевірки від 20.10.2014 року відповідачем надано не було.
125. Доказів на підтвердження того, що договір, який був укладений та діяв між позивачем та ТОВ «Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство» на предмет виконання підрядних робіт - визнаний судом недійсним або розірваний з ініціативи сторін, матеріали справи не містить.
126. Щодо доводів відповідача про те, що позивач сам є комунальним підприємством, діяльність якого направлена на надання послуг з технічного обслуговування будинків, налагодження водопостачання, та залучення додаткового суб`єкта до цього процесу є недоцільним, слід зазначити про таке.
127. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 25.12.2013 року № 28/45 «Про визначення балансоутримувачів житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська та виконавців послуг у утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» у Жовтневому районі м. Дніпропетровська визначено балансоутримувачем житлового фонду Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Жовтневого району.
128. Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Жовтневого району не позбавлене права для обслуговування житлового фонду, що знаходиться на його балансі, залучати для належного обслуговування будинків та для належного виконання своїх функції.
129. Щодо доводів відповідача про незазначеня який вид послуг по технічному обслуговуванню виконувало підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство" по окремими житловим будинках, то слід зазначити про те, що позивачем були надані до суду копії зведених актів приймання-передачі виконаних робіт з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року по кожному будинку зазначеному у додатку до договору.
130. Отже, з урахуванням вищевикладеного, з наданих позивачем доказів по справі вбачається, що укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Жовтневе житлово-експлуатаційне підприємство" правочин мав на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ним, а висновки викладені в акті перевірки спростовані вищевикладеним та наявними в матеріалах справи доказами.
131. Таким чином, суд приходить до висновку, що правовідносини за спірним правочином в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача, тобто позивачем дотримано принцип превалювання сутності над формою, який закріплений в статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а посилання відповідача щодо непідтвердження спірних операцій, спростовані наявними у матеріалах справи доказами.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
133. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
134. Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
135. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
136. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
137. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
138. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
139. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
140. Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
141. Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
142. Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
143. У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
144. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
145. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
146. Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
149. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.
150. Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
151. Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви позивача, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 487,20 гривень.
152. Керуючись статтями 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
153. Адміністративний позов Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м. Дніпропетровська до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
155. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м. Дніпропетровська сплачений судовий збір у розмірі 487,20 гривень.
158. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
159. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
160. Повний текст рішення складено 10.09.2019 року.
Суддя В.В Ільков