Справа № 296/7835/16-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 296/7835/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Галасюк Р.А.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

17 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Совгири Д. І.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 січня 2019 року (повний текст якої складено в м. Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 31 січня 2019 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 січня 2019 року - без змін.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, однак на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, який прибув в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Комунальне виробниче житлове ремонтно - експлуатаційне підприємство №3 (далі - КВЖРЕП - 3) на звернення ОСОБА_1 вх. №143 від 15.06.2011 року надав відповідь вих. № 532 від 16.06.2011 року, що не заперечує проти можливості реконструкції з прибудовою власної квартири АДРЕСА_1 (а.с. 11).

В вересні 2011 року на звернення позивача до виконавчого комітету Житомирської міської ради було отримано відповідь з порадою оформити право користування земельною ділянкою об`єднавшись з співвласниками багатоквартирного житлового будинку.

В липні 2014 року КП «ВЖРЕП-3» ЖМР надіслав до Управління житлового господарства Житомирської міської ради листа, яким повідомив, що не заперечує щодо прибудови кухні і санвузла до квартири АДРЕСА_1 , вказавши, що позивач є інвалідом 2 групи з числа учасників ліквідації на ЧАЕС, потерпілим І категорії (а.с. 13).

24.07.2014 року від Управління житлового господарства Житомирської міської ради Шинкар В.Ф. отримав листа яким йому було повідомлено, що управління не заперечує щодо добудови до квартири кухні та санвузла (а.с. 14).

09.02.2016 року на п`ятій сесії сьомого скликання Житомирської міської ради було вирішено, що для подальшого вирішення питання встановлення порядку користування земельного ділянкою в судовому порядку затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0617 га (а.с. 15).

За наслідками проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт був складений акт, яким встановлено, що гр. ОСОБА_1 на прибудинковій території господарським способом виконав будівельні роботи з будівництва прибудови до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 без відповідних дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт.

Постановою №149-ф по справі про адміністративне правопорушення від 04.08.2016 року, постановленою головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області Романовим С.В., до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 виконав будівельні роботи з будівництві прибудови до кв. АДРЕСА_1 (влаштовані буто - бетонний стрічковий фундамент, влаштовано кладку зовнішніх стін, влаштовано дерев`яну кроквяну систему та покрівлю даху зазначеної прибудови) без реєстрації декларації про початої виконання будівельних робіт. Категорія складності об`єкта - ІІ. Роботи виконувались з 2013-2015 роки. Станом на 26.07.2016 року гр. ОСОБА_1 вимоги припису № 22./15- к ви 21.10.2015. року не виконано та не усунуто вищезазначені порушення, чим порушено вимоги містобудівного законодавства ст.41 Закону України «Про регулюванні містобудівної діяльності» та п.14 "Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю " затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки позивач розпочинаючи будівельні роботи мав усі необхідні дозвільні документи на будівництво. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року №3038-VI.

Статтею 11 Закону України "Про будівельні норми" визначено, що застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов`язковим для всіх суб`єктів господарювання незалежно від форми власності.

Згідно ст. 25 Закону України "Про основи містобудування" особи, винні у недотриманні державних стандартів, норм і правил при проектуванні і будівництві, виконанні будівельних чи реставраційних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього несуть відповідальність передбачену чинним законодавством.

За правилами ст.26 Закону №3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно з п.1 ч.1 ст.34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється (ч.8 ст.39 Закону №3038-VI).

Таким чином, аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що здійсненню будь-якого з видів будівельних робіт, передує повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт. А експлуатація закінченого об`єкта будівництва дозволяється тільки після прийняття його в експлуатацію.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та не заперечується самим позивачем, що на час здійснення будівельних робіт, а саме будівельні роботи з будівництва прибудови до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_1 не було жодного дозвільного документа.

Більше того, на запитання суду, чи звертався позивач до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області з декларації про початок виконання будівельних робіт чи з будь якою заявою, на що останній зазначив, нікуди він не звертався.

Згідно ч. 1, 2 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем були порушені норми ст. 34 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме п.1 ч. 1, який зазначає, що замовник має право виконувати будівельні роботи і подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю-щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Водночас, вимоги даної статті виконанні не були, позивачем не подано до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що в свою чергу є грубим порушення законодавства в сфері містобудівної діяльності.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 на час винесення постанови про накладення штрафу у розмірі 5100 грн., позивач не виконав вимоги припису № 22./15-к від 21.10.2015 року, що підтверджується актом перевірки від 26.07.2016 року, а саме не привів об`єкт відповідності до вимог чинного законодавства.

Посилання суду першої інстанції про те, що головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та накладаючи на нього адміністративне стягнення, діяв з перевищенням повноважень, оскільки відповідно до діючих положень ст. 244-6 КУпАП до його повноважень віднесено розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами третьою - п`ятою статті 96-1, частиною третьою статті 188-42, в той час як ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 188-42 КУпАП є безпідставним та необґрунтованим враховуючи наступне.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. ст. 244-6 КУпАП від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право головні інспектори будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, або щодо об`єктів будівництва I, II, III, IV та V категорій складності, розташованих за межами населених пунктів і на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми наслідками (СС2), або щодо об`єктів будівництва III та IV категорій складності, розташованих у межах сіл, селищ та міст (крім міст, які є адміністративними центрами областей, міст з чисельністю населення понад 50 тисяч, міст Києва та Севастополя), щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), або щодо об`єктів будівництва V категорії складності, розташованих у межах населених пунктів, а також щодо об`єктів, розташованих у межах населених пунктів, в яких не утворено органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, постанову №149-ф від 04.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП прийнято саме головним інспектором будівельного нагляду відділу за діяльністю органів державного архітектурно - будівельного контролю та ринкового нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області Романовим С.В. (а.с.84).

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення № 149-ф від 04.08.2016 року відповідач діяв у спосіб, на підставі, та у межах повноважень, що встановлені законом, правомірно застосував санкції за не виконання суб`єктом містобудування вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", що вказує на безпідставність заявлених позовних вимог.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області задовольнити повністю.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Кузьменко Л.В. Франовська К.С.