Справа № 120/2811/19-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 р. Справа № 120/2811/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименка Ольги Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс", про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименка Ольги Леонідівни, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження ВП № 59844379 від 20.08.2019;

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 59844379 від 20.08.2019.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 20.08.2019 за заявою стягувача, товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанас", відповідач виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 2742, виданого 31.07.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, про стягнення з позивача заборгованості в сумі 49690,59 грн на користь стягувача. Крім того, відповідач виніс постанову про стягнення з позивача на користь приватного виконавця основної винагороди в сумі 4969,06 грн. Разом з тим, позивач зазначає, що згідно з приписами чинного законодавства приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно за місцем проживання (перебування) боржника-фізичної особи. Водночас позивач постійно проживає в місті Вінниця, а тому у відповідача були відсутні законні підстави для прийняття до виконання виконавчого документа та винесення оспорюваних рішень.

Ухвалою суду від 09.09.2019 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, а також направлення позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу і третій особі здійснено судом з особливостями, визначеними статтями 268, 269, 287 КАС України для розгляду справ з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Третя особа також не подала пояснень по суті.

13.09.2019 від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Водночас позивач зазначає, що повністю підтримує позовні вимоги.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, хоча розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується документально, а саме рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень за №№ 890, 904 та телефонограмами від 16.09.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною першою статті 205 КАС України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України у разі неявки без поважних причин або без повідомлення причин неявки в судове засідання учасника справи, який був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

В силу вимог ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене та враховуючи те, що позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, тоді як неприбуття в судове засідання належним чином повідомленої третьої особи та відповідача не є перешкодою для розгляду справи по суті, суд вважає можливим розглянути адміністративну справу в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши доводи позивача, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України та змістом оскаржуваних постанов.

31.07.2019 приватним нотаріусом БРНО Київської області Колейчик В.В. вчинено виконавчий напис № 2742 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" заборгованості в розмірі 49690,59 грн.

Згідно з постановою від 20.08.2019 за ВП № 59844379 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, 20.08.2019 відповідач виніс постанову ВП № 59844379 про стягнення з позивача основної винагороди в розмірі 4969,06 грн.

Позивач вважає вказані постанови незаконними і такими, що підлягають скасуванню, а відтак за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 року (далі - Закон № 1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Суд зазначає, що оскільки спірні правовідносини склались з приводу виконання виконавчого напису нотаріуса, відтак при вирішенні спору слід виходити з положень Закону України "Про виконавче провадження", згідно із статтею 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною третьою статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону №1404-VIIІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02 червня 2016 року № 1403-VII (далі - Закон № 1403-VII) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 23 Закону № 1403-VII у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Суд зауважує, що зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 59844379 від 20.08.2019 слідує, що вказана постанова прийнята приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л.

Відтак виконавчим округом приватного виконавця Юхименко О.Л. є місто Київ.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 1403-VII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону № 1403-VII приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

В силу вимог ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VIIІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон України "Про виконавче провадження" визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

При цьому згідно з ч. 3 ст. 25 Закону № 1403-VII право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Визначення місця вчинення приватним виконавцем виконавчих дій у вже відкритому виконавчому провадженні здійснюється відповідно до загальних норм, якими визначаються вимоги щодо місця вчинення відповідної виконавчої дії - без обмеження дій приватного виконавця виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність (частина 6 статті 25 Закону № 1403-VII та абзац 2 частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже, як видно зі змісту наведеної вище частини 2 статті 24 Закону № 1404-VIIІ, якщо місце проживання, перебування боржника-фізичної особи та місцезнаходження боржника-юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та, відповідно, на яку розповсюджуються компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 с. Бохоники Вінницького району Вінницької області )

Крім того, згідно з довідкою ВП "Самчинецький кар`єр" філії "Центр управління промисловістю" АТ "Укрзалізниця" від 02.06.2019 за № 278 позивач на посаді заступника начальника цього виробничого підрозділу з 01.06.2018. Водночас підприємство знаходиться за адресою: Вінницька область, Немирівський район, с. Райгород, вул. Набережна, 3 .

Відтак суд вважає, що за вказаних обставин відсутні законні підстави для прийняття відповідачем, як приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва, виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості з позивача, як фізичної особи-боржника, яка проживає у місті Вінниці.

Також слід зазначити, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби (ч. 5 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження").

Однак суду не надано доказів наявності майна боржника у виконавчому окрузі міста Києва.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що у відповідача не було законних підстав для прийняття до виконання виконавчого напису нотаріуса № 2742 від 31.07.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, перевіривши обґрунтованість доводів позивача, оцінивши надані ним докази, а також враховуючи неподання відповідачем відзиву та доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних постанов, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 768,40 грн належить стягнути на його користь за рахунок приватного виконавця.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 242, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 20 серпня 2019 року ВП № 59844379 про відкриття виконавчого провадження.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 20 серпня 2019 року ВП № 59844379 про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди в розмірі 4969,06 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни ( вул . Поправки Юрія, 6, офіс, 19, м. Київ, 02094, РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна ( вул. Поправки Юрія, 6, офіс, 19, м. Київ, 02094 , РНОКПП НОМЕР_2 );

3) третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" (, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 37-41, м. Київ, 01001).

Судове рішення складено та підписано суддею 23.09.2019.

Суддя Сало Павло Ігорович