Справа № 278/1772/19
Суддя: Зубчук І. В.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 278/1772/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі судді Зубчук І. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 28 червня 2019 року, рухаючись на автомобілі, був зупинений поліцейським роти № 2 БУПП у Житомирській області ДПП молодшим сержантом поліції Климовичем Василем Анатолійовичем, який повідомив про перевищення дозволеної швидкості та виніс постанову про накладення адміністративного правопорушення серії ДП18 № 019296, яка, на думку позивача, не відповідає вимогам закону.

У зв`язку з наведеним просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення на нього стягнення серії ДП18 № 019296.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зауважив про відсутність доказів викладених позивачем обставин та правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема правомірність використання поліцейським приладом вимірювання швидкості та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 72 КАС України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України).

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 74 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 75 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з оспорюваною постановою про накладення адмінстративного правопорушення серії ДП18 № 019296 на автодорозі М-21 188 км 28 червня 2019 року поліцейським роти № 2 БУПП у Житомирській області ДПП молодшим сержантом поліції Климовичем Василем Анатолійовичем було виявлено перевищення швидкості автомобілем Porshe під керуванням позивача а саме: рух зі швидкістю 101 км/год з дозволених 50 км/год, що є наслідком порушення вимог п. 12.4 ПДР (а.с. 7).

Як убачається зі змісту зазначеної постанови вказане правопорушення було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam з серійним номером 000771.

Однак, відповідно до Журналу обліку видачі та повернення лазерних вимірювачів швидкості та записів з них поліцейському ОСОБА_2 було видано пристрій з серійним номером 0771.

Отже, є відмінності у серійних номерах пристрою, який був виданий ОСОБА_2 та тим, який зазначений в оспорюваній постанові про адміністративне правопорушення.

Крім того, у Журналі обліку видачі та повернення лазерних вимірювачів швидкості та записів з них відсутній запис про цілісність пломби виданого ОСОБА_2 обладнання.

Зазначені обставини дають підстави для висновку про неправомірність використання поліцейським пристрою для вимірювання швидкості TruCam з серійним номером 000771.

Таким чином, у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, користування яким ОСОБА_2 було б правомірним, що є порушенням вимог частини 3 статті 283 КУпАП.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами перевищення позивачем швидкості на автодорозі М-21 188 км 28 червня 2019 року, у зв`язку з чим вважає за потрібне скасувати оспорювану постанову.

Стосовно викладених у позові доводів позивача в частині недотримання процедури складання постанови, суд зазначає, що не вбачає ознак її неправомірності та незаконності дій відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 2, 72-77 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ДП18 № 019296 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесену 28 червня 2019 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І. В. Зубчук