Справа № 200/18841/18 (2а/200/772/18)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 200/18841/18 (2а/200/772/18)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2019 року (суддя Томаш В.І.) у справі №200/18841/18 (2а/200/772/18) за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Одеській області капрал поліції Старікова Кирила Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП щодо позивача, яке мало місце 21.11.2018р. о 08 год. 50 хв. в м.Одеса;

- скасувати постанову відповідача серія ВР №218858 від 21.11.2018р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає про те, що 21.11.2018р. відповідачем відносно нього складено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.п.8.7.3 (ґ), а саме, здійснення проїзду перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору. Вказану постанову позивач вважає неправомірною, оскільки така винесена відповідачем за відсутності складу правопорушення. Зазначає, що ним не було вчинено жодного адміністративного правопорушення, в наслідок чого мало б місце притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, так як позивач починав здійснювати маневр на зелений сигнал світлофору, та навіть, якщо брати до уваги те, що маневр він закінчив на жовте світло світлофора, то дії позивача все одно відповідали п.п.8.10, 8.11, 16.8 ПДР України.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено, а саме: постанову серії ВР №218858 від 21.11.2018р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасовано, провадження по справі закрито.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на

порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Доводи заявника апеляційної скарги фактично зводяться до того, що під час винесення оскаржуваного рішення інспектор патрульної поліції діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєння позивачем ПДР, обгрунтовано виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Відносно висновків суду першої інстанції про те, що інспектором патрульної служби не було доведено факт вчинення правопорушення належними та допустимими доказами, заявник апеляційної скарги вказує на те, що обов`язок по доказуванню обставин покладається і на позивача, який заперечував факт вчинення правопорушення, але жодних доказів цьому позивачем суду надано не було. Разом з тим, скаржником долучено до апеляційної скарги диск, який на його думку, підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 21 листопада 2018 року поліцейським роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Одеській області капрал поліції Старіковим Кирилом Олександровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №218858, згідно з якою ОСОБА_1 21.11.2018р. о 08:50 год. по вул. Сегедська,23 в м. Одеса, керуючи автомобілем «Акура», д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Так, за змістом оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.8.7.3 ґ Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну змін сигналів.

Згідно із ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, проїзд на заборонений сигнал світлофора створює склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.

В статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення наведено перелік джерел доказів у справах про адміністративні правопорушення, до яких, зокрема,

належать показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Обгрунтовуючи правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, Управлінням патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції надано диск з відеозаписом подій, що відбувалися 21.11.2018 року, та фотографіями. Натомість, з вказаного відеозапису, відомості про який в порушення ст.283 КУпАП взагалі не зазначені у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та фотоматеріалів неможливо встановити факт порушення позивачем вимог п.8.7.3 «ґ» ПДР України. Так, відеозйомка на місці події здійснювалась камерою відеореєстратора, розташованою на лобовому склі в автомобілі патрульної поліції, і з неї не видно саме моменту перетину автомобілем позивача «стоп-лінії» та сигналу світлофору, який був в момент її перетину. При цьому, з відеоматеріалу видно, що автомобіль позивача рухався швидше ніж автомобіль патрульної поліції, які до перехрестя рухалися в одному напрямку, та на момент перетину «стоп-лінії» був ближче до перехрестя.

Отже, надані скаржником матеріали не можуть бути визнані належними доказами, що підтверджують факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що патрульною поліцією не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що обов`язок по доказуванню покладається не лише на відповідача, а і на позивача, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з огляду на предмет спору у цій справі, саме на відповідача покладено обов`язок довести правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Безпідставними суд апеляційної інстанції вважає і посилання заявника апеляційної скарги на те, що під час винесення оскаржуваного рішення інспектор патрульної поліції діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом, оскільки вказані доводи не можуть бути підставою для висновків щодо обґрунтованості оскарженого рішення, так як виконання патрульним поліцейським своїх обов`язків у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», не позбавляє останнього обов`язку обґрунтувати належними доказами прийняті ним рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2019 року по справі №200/18841/18 (2а/200/772/18) без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 19.09.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк