Справа № 522/9778/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2019 року

м. Київ

справа №522/9778/16-а

адміністративне провадження №К/9901/18351/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Желєзного І.В., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Танасогло Т.М., Федусика А.Г., Яковлєва О.В.)

у справі №522/9778/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

про зобов`язання вчинити певні дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо недоплати пенсії за період з 29.11.2014 по 31.12.2012 в сумі 83612,05 грн;

- зобов`язати відповідача виплатити компенсацію за період з 29.11.2004 по 04.03.2016, передбачену Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області в порушення вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III, не виплачено компенсацію втрати частини доходу при проведені виплати частини пенсії в сумі 83 612,05 грн за період з 29.11.2004 по 31.12.2012, яка була виплачена у повному обсязі лише в березні 2016 року.

2. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2016 у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017 скасовано рішення суду першої інстанції, прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено.

3. У касаційній скарзі відповідач, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.05.2010 у справі № 2а-10090/08/1570, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 16.11.2011, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та зобов`язано відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 60% від грошового забезпечення, починаючи з 29.11.2004.

5. 10.07.2014 Вищий адміністративний суд України постановив ухвалу про залишення зазначених рішень без змін.

6. Відповідач виконав зазначені рішення у повному обсязі лише в березні 2016 року, а саме позивачу виплачена частина пенсії в сумі 83 612, 05 грн за період з 29.11.2004 по 31.12.2012, однак не виплачена компенсація у зв`язку із втратою частини доходів за минулий час.

7. Вважаючи такі дії відповідача незаконними, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доплата в сумі 83 612,05 грн. має характер разового платежу, а тому на неї не розповсюджується ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III (далі - Закон № 2050-III).

9. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що пенсія позивачу виплачена із затримкою, а тому він має право на компенсацію втрати частини доходів. Зазначав, що грошова сума, стягнута із відповідача на користь позивача, входила до структури пенсійної виплати, а тому не вважається доходом, що має разовий характер.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

10. Відповідач у касаційній скарзі наголошує на тому, що зазначена доплата має разовий характер.

11. Вказує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії), порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання) та затримка виплати доходів один і більше календарних місяців.

12. Враховуючи, те, що доходи, а в даному випадку пенсія, виплачуються позивачу вчасно, щомісячно до 25 го числа та без затримки, підстав для виплати компенсації немає.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

14. Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

15. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

16. Згідно із ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

17. Згідно з п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

18. Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

19. Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

20. Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

21. Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 (справа №336/4675/17), від 21.06.2018 (№523/1124/17) та від 03.07.2018 (справа № 521/940/17).

22. У цій справі суди встановили, що призначення пенсії позивачу здійснено пенсійним органом на підставі рішення судів. Судом апеляційної інстанції обґрунтовано зазначено, що зазначена сума входила до складу пенсійних виплат, а тому не може вважатись доходом, що має разовий характер. Доводи скаржника, що 83612,05 грн. має характер разового платежу, а тому ніяким чином не може бути використана в контекті ст. 2 Закону № 2050-ІІІ є безпідставними, оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у меншому розмірі. Тобто, вказана сума є доходом в розумінні ст.2 Закону №2050-ІІІ.

23. Несвоєчасне нарахування сум відбулось з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

24. За таких обставин, зважаючи на практику Верховного Суду у подібних правовідносинах, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

25. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

26. Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

27. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.03.2017 у справі № 522/9778/16-а - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя І.В. Желєзний

Суддя О.П. Стародуб