Справа № 640/10795/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 вересня 2019 року № 640/10795/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія

«Київміськбуд»

до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби

міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про визнання протиправними дій, скасування постанови,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» (надалі - позивач) з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо винесення постанови про накладення штрафу від 16 квітня 2019 року за виконавчим провадженням №58413032;

- скасувати постанову про накладення штрафу від 16 квітня 2019 року за виконавчим провадженням №58413032 у розмірі 10 200,00 грн., винесену головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві;

- судові витрати покласти на відповідача.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги представник позивача зазначив, що з метою виконання рішення суду у справі №8268937/17 та недопущення порушення прав третіх осіб, які є власниками будинку, розташованого по вулиці Коперника, 3, а також металевої консольної ферми, та мешканців двоповерхового будинку по вулиці Коперника, 7, при виконання рішення суду компанія звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва та чекає на роз'яснення суду в частині дій, які необхідно вчинити Приватному акціонерному товариству «Холдингова компанія «Київміськбуд» для виконання судового рішення.

Представник позивача стверджував, що дії, спрямовані на недопущення порушення права власності власників квартир, спільної сумісної власності співвласників будинку по вулиці Коперника, 3 та прав мешканців будинку по вулиці Коперника, 7 є поважними причинами для неможливості на сьогоднішній день для виконання рішення.

Представники сторін у призначене судове засідання 27 серпня 2019 року не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

На виконанні Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавче провадження №58413032 щодо примусового виконання виконавчого листа №826/8937/17, виданого 07 лютого 2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва про зобов'язання Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» виконати вимоги припису Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27 січня 2016 року №284/П та демонтувати встановлений над дахом будинку №7 по вулиці Коперника у місті Києві металеву консольну ферму, що створює загрозу щойно виявленому об'єкту культурної спадщини.

З наявних матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 18 лютого 2019 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, пунктом 2 якої визначено обов'язок позивача як боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 18 лютого 2019 року надіслано на адресу позивача 21 лютого 2019 року, що підтверджується копією супровідного листа №00554/0/1-19.

В подальшому, 16 квітня 2019 року державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу на Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» у розмірі 10 200,00 грн. за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця.

Вказаною постановою встановлено, що 28 березня 2019 року та 12 квітня 2019 року виходом державного виконавця за адресою: місто Київ, вулиця Коперника, 7 встановлено, що боржником, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» добровільно не виконано рішення суду.

Незгода позивача із зазначеною постановою від 16 квітня 2019 року та діями щодо її прийняття зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон №1404-VIII, в редакції станом на момент прийняття оскаржуваної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

При цьому, порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначений статтею 63 Закону №1404-VIII.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

При цьому, частиною 6 статті 26 цього Закону передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною 2 статті 63 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Аналіз наведених норм свідчить, що державний виконавець наділений правом накладення на боржника штрафу у разі невиконання боржником рішення суду виключно за відсутності поважних причин для такого невиконання.

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року у справі №826/8937/17 зобов'язано Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» виконати вимоги припису Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27 січня 2016 року № 284/П та демонтувати встановлений над дахом будинку № 7 по вулиці Коперника у місті Києві металеву консольну ферму, що створює загрозу щойно виявленому об'єкту культурної спадщини.

У зв'язку з тим, що станом на момент відкриття виконавчого провадження за вказаним вище судовим рішенням будинок по вулиці Коперника, 7 на підставі сертифіката Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01 липня 2016 року ІУ №03 введено в експлуатацію та житлова частина секції №3 по вулиці Коперника, 7 у місті Києві передана позивачем та прийнята Товариством з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Житло-Сервіс» на обслуговування та експлуатацію, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про роз'яснення судового рішення від 13 вересня 2018 року в частині дій, які має здійснити Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» для виконання судового рішення, а саме демонтажу металевої консольної ферми для недопущення порушення прав третіх осіб, які проживають по вулиці Коперника, 3 (будівельна адреса Коперника, 7) та яким належить майно на праві спільної сумісної власності та мешканців двоповерхового будинку по вулиці Коперника, 7.

Про подання вказаної заяви про роз'яснення судового рішення до суду представник позивача повідомив Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві листом від 01 березня 2019 року, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Крім того, відповідно до наявних матеріалів справи, позивачем подано заперечення до акту, складеного державним виконавцем за результатами виходу 28 березня 2019 року з метою перевірки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва, у яких Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» повідомляло, що будинок по вулиці Коперника, 3 є власність співвласників будинку, в т.ч. і металева консольна ферма, яка на ньому встановлена, а відтак компанія не має права станом на дату набрання судовим рішенням законної сили розпоряджатись майном, яке відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»» є спільною сумісною власністю співвласників будинку. Також зазначено у вказаних запереченнях до акту, що металева консольна ферма має свою специфічну конструкцію, а саме її кріплення розташовані в стінах квартир мешканців (власників) на другому поверсі будинку, у зв'язку з чим для доступу до кріплень Приватному акціонерному товариству «Холдингова компанія «Київміськбуд» має потрапити до цих квартир, власником яких останнє не являється, та провести демонтаж стін, в які ці кріплення влаштовані.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що під час примусового виконання судового рішення органом державної виконавчої служби мали бути з'ясовані та прийняті до уваги вказані обставини, а також посилання позивача на ту обставину, що металева консольна ферма має свою специфічну конструкцію, а саме, її кріплення розташовані в стінах квартир мешканців (власників) на другому поверсі, і для її демонтажу потрібен доступ до квартир мешканців, а також доступ до прибудинкової території двоповерхового будинку по вул. Коперника, 7.

Водночас, вказані обставини свідчать про те, що позивач або взагалі, або самостійно (за відсутності залучення до виконавчого провадження балансоутримувача, тощо) позбавлений можливості виконання судового рішення з незалежних від нього причин.

Також суд зазначає, що згідно матеріалів справи та пояснень представника позивача він як боржник у виконавчому провадженні не ухиляється від спілкування з державним виконавцем, доводить усно і письмово до відома державного виконавця обставини, що унеможливлюють виконання судового рішення власними силами позивача, про що свідчать подані заперечення до акту державного виконавця від 28 березня 2019 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що судове рішення не виконане позивачем за наявності поважних причин, що виключає можливість накладення державним виконавцем штрафу.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з критерії, визначених частиною 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про протиправність прийняття оскаржуваної постанови від 16 квітня 2019 року та наявність підстав для її скасування в судовому порядку як такої, що прийнята державним виконавцем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

В частині вимог про визнання протиправними дій державного виконавця щодо прийняття вказаної постанови про накладення штрафу, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При цьому, згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, прийняття судового рішення повинно призводити до відновлення порушеного права позивача.

Оскільки саме оскаржувана постанова про накладення штрафу від 16 квітня 2019 року є тим рішенням, яке призводить до порушення прав та законних інтересів позивача, суд приходить до висновку, що оцінка дій органу державної виконавчої служби фактично охоплюється вимогою про скасування такої постанови, а відтак підстав для задоволення позовних вимог у даній частині судом не вбачається.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з вимогами частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Закону, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень покладений на нього обов'язок доказування не виконав.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору..

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77,139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 16 квітня 2019 року за виконавчим провадженням №58413032 у розмірі 10 200,00 грн., винесену головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (01010, місто Київ, вулиця М. Омеляновича-Павленка, 4/6, ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (02000, місто Київ, вулиця Саксаганського, 110, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук