Справа № 823/3384/14
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/3384/14 Судді першої інстанції: С.О. Кульчицький
А.О. Бабич, Л.В. Трофімова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Епель О.В., Парінова А.Б.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 на проголошену о 10 годині 18 хвилин ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року, повний текст якої складено 25 липня 2019 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаду, стягнення солідарно середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - Відповідач-1, МВС України), третя особа - Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ МВС України від 27.10.2014 року №2239 о/с «По особовому складу» в частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 (С-642623) з посади заступника начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці-начальника кримінальної міліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці - начальника кримінальної міліції з 28.10.2014 року;

- стягнути солідарно з Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці на користь ОСОБА_1 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28.10.2014 року до моменту фактичного поновлення на публічній службі;

- стягнути солідарно з Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці на користь ОСОБА_1 суму понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн 00 коп.;

- рішення в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 року залучено до участі у справі Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці в якості другого відповідача (далі - Відповідач-2, Управління МВС на ПЗЗ).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року частково задоволено клопотання представника МВС України про зупинення провадження у справі:

- зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі №826/25204/15;

- відмовлено у задоволенні клопотання представника МВС України про зупинення провадження у справі №823/3384/14 до завершення розгляду Конституційним Судом України конституційного провадження за конституційними поданнями Верховного Суду України та 47 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про очищення влади» у взаємозв`язку з положеннями Конституції України.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що судова практика свідчить про неоднакове застосування колегіями суддів різних палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду приписів п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України (п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України у редакції до 15.12.2017 року) під час розгляду касаційних скарг на ухвали судів першої та апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі з підстав неможливості розгляду справи до розгляду Конституційним Судом України справи щодо офіційного тлумачення Закону України «Про очищення влади». Відтак, оскільки ухвалою Верховного Суду від 24.04.2019 року аналогічну справу №826/25204/15 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з метою формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування даних статей процесуального закону, то наявні підстави для зупинення провадження у даній справі.

Відмовляючи у задоволенні клопотання представника МВС України, суд виходив з того, що підстави та строк зупинення провадження у даній справі є відмінним від мотивів, викладених у заявленому клопотанні.

Не погоджуючись з викладеним в ухвалі рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що зупинене до розгляду справи Конституційним Судом України про відповідність Конституції України Закону України «Про очищення влади» було поновлено Черкаським окружним адміністративним судом 24.04.2019 року, що, на переконання останнього, свідчить, що даним судом вже було сформовано висновок про застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України. Викладене, на думку Апелянта, вказує на відсутність ознак подібності правовідносин у даній справі та у справі №826/25204/15. Стверджує, що повторне зупинення провадження у справі не відповідає засадам правової визначеності та передбачуваності і порушує право особи на судовий захист, що є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.09.2019 року.

У межах встановлених судом строків відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що перебування на вирішенні об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду справи №826/25204/15, у межах якої вирішуватиметься питання щодо застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України (п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України у попередній редакції) в аналогічних правовідносинах, свідчить про наявність обґрунтованих підстав для зупинення провадження у справі відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Тобто, процесуальний закон наділив суд можливістю зупинити провадження у справі у разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах в іншій справі у касаційному порядку об`єднаною палатою Верховного Суду до набрання законної сили судовим рішенням у такій справі.

Суд першої інстанції, з огляду на заявлене МВС України клопотання про зупинення провадження у справі згідно п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України до завершення розгляду Конституційним Судом України справи щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про очищення влади» у взаємозв`язку з положеннями Конституції України, вірно встановив, що питання застосування згаданої норми Кодексу адміністративного судочинства України є спірним та судом касаційної інстанції допускається її неоднакове тлумачення.

Аналіз змісту ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24.04.2019 року у справі №826/25204/15 свідчить, що спір у цій справі, а також у справі №823/3384/14, виник щодо подібних правовідносин. При цьому, визначальним у них на даному етапі розгляду справи є, зокрема, перевірка наявності підстав для зупинення провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України питання щодо відповідності Конституції України (конституційності) та офіційного тлумачення положень Закону України «Про очищення влади».

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням об`єднаної палати Верховного Суду у справі №826/25204/15. Адже саме судове рішення за наслідками касаційного перегляду ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.11.2016 року про зупинення провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України по суті справи за конституційними поданнями Верховного Суду України та конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо конституційності окремих положень Закону України «Про очищення влади» надасть змогу суду першої інстанції у справі №823/3384/14 із застосуванням практики Верховного Суду вирішити питання про необхідність продовження розгляду справи або її зупинення до розгляду відповідної справи Конституційним Судом України.

Посилання Апелянта на безпідставність висновків Черкаського окружного адміністративного суду щодо подібності справ №826/25204/15 та 823/3384/14, оскільки ухвалою суду від 24.04.2019 року зупинене провадження у справі було поновлено, а відтак позиція щодо спірних правовідносин вже була висловлена судом першої інстанції, судова колегія оцінює критично з огляду на таке.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.11.2014 року було зупинено провадження у даній справі до вирішення Конституційним судом України справи за конституційним поданням Служби зовнішньої розвідки України щодо офіційного тлумачення положень пункту 7 частини першої, пункту 3 частини другої статті 3, частини третьої статті 4, підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади».

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 року провадження було поновлено у зв`язку з тим, що ухвалою Конституційного Суду України від 06.07.2017 року № 11-у/2017 (справа № 2-2/2017) відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за згаданим вище конституційним поданням Служби зовнішньої розвідки України.

Викладене, на переконання судової колегії свідчить, що Черкаським окружним адміністративним судом у межах даної справи не формувалася позиція щодо застосування п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України щодо зупинення провадження у справі до розгляду Конституційним Судом України справи щодо офіційного тлумачення Закону України «Про очищення влади», оскільки поновлення провадження у справі було зумовлено відмінними обставинами, а саме відмовою Конституційного Суду України у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним поданням Служби зовнішньої розвідки України, саме до розгляду якого зупинялося провадження у справі №823/3384/14.

Посилання Апелянта на відсутність нормативно передбаченої можливості суду декілька разів зупиняти провадження у справі, що, поряд з іншим, порушує права особи на судовий захист та на розгляд справи у межах розумного строку, судова колегія вважає помилковим у контексті спірних правовідносин з огляду на таке.

Так, приписи КАС України не містять заборон і застережень щодо можливості повторного зупинення провадження у справі, тим більше на інших підставах. Передумовою в установленні правильності та законності втручання держави у права конкретної особи є необхідність вирішення питання щодо обґрунтованості таких дій держави на законодавчому рівні, що й є фактично предметом розгляду Конституційного Суду України, а забезпечення Верховним Судом єдності позиції та сталості судової практики є запорукою гарантування особі права на доступ до правосуддя та передбачуваність очікуваного результату розгляду справи. Відтак, у даному випадку, на переконання судової колегії, тривалий розгляд справи №823/3384/14 є виправданим та не може свідчити про порушення судом розумного строку її розгляду.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про правильність твердження суду першої інстанції щодо необхідності зупинення провадження у справі, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують. У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 236, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді О.В. Епель

А.Б. Парінов

Повний текст постанови складено « 18» вересня 2019 року.