Справа № 140/1318/19
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1318/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Шикун О.Є.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Національного агенства з питань запобігання корупції про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , позивач) звернувся з позовом до Національного агенства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення №2349 від 19.10.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік (виправлена), поданої ОСОБА_2 , начальником управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області, та внесення змін до рішення Національного агенства з питань запобігання корупції від 23.03.2018 №485 та від 18.05.2018 №967» та рішення №2350 від 19.10.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_2 , начальником управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області.

В обґрунтування позову вказав, що оскаржуваними рішеннями Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції №2349 від 19.10.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік (виправлена), поданої ОСОБА_2 , начальником управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області, та внесення змін до рішень Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.03.2018 №485 та від 18.05.2018 №967» та №2350 від 19.10.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_2 , начальником управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області» встановлено, що «Суб`єкт декларування при складанні та поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2016 рік зазначив недостовірні відомості про по батькові члена сім`ї; дату набуття ним права користування об`єктом нерухомості; об`єкти нерухомості, що знаходяться у членів його сім`ї на праві користування; власника об`єкта нерухомості, що знаходиться у нього на праві користування; характеристики та місцезнаходження об`єктів нерухомості, що належать члену його сім`ї на праві власності та дати набуття їх у власність; характеристики та вартість набуття у власність об`єкта нерухомості, що належить члену його сім`ї на праві власності; характеристики об`єкта нерухомості, що належить члену його сім`ї на праві власності; місцезнаходження об`єкта нерухомості; ідентифікаційний номер транспортного засобу; ідентифікаційний номер транспортного засобу, що перебуває в його користуванні; транспортний засіб, що належить йому на праві власності; транспортний засіб, що перебуває в його користуванні; ідентифікаційний номер транспортного засобу, що належить члену його сім`ї на праві власності; джерела отриманих (нарахованих) членом його сім`ї доходу; розмір отриманого (нарахованого) членом його сім`ї доходу; отримані (нараховані) членом його сім`ї доходи; правочин, який не підлягає декларуванню, чим не дотримав вимоги пунктів 1, 2, 3, 7 частин першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції». Суб`єкт декларування подав недостовірні відомості у декларації, що відрізняється від достовірних на суму меншу 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Ознак правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 172-6 КУпАП та статті 366-1 КК України, не виявлено. За наявною інформацією порушень вимог частини п`ятої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» не встановлено. Наявність конфлікту інтересів не встановлено. Ознак незаконного збагачення не встановлено.

Аналогічний висновок зазначений у рішенні Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції №2349 від 19.10.2018.

Вказаними рішеннями запропоновано декларанту (позивачу) подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015, 2016 роки з достовірними відомостями.

Проте, з такими висновками відповідача позивач не погоджується та вважає їх безпідставними. Зокрема, стверджує, що вказівка на необхідність внесення достовірних відомостей не заслуговує на увагу, оскільки в ході проведення перевірки декларації за 2015 рік (виправлена), 2016 рік було надано пояснення і докази щодо подання декларантом достовірних відомостей. Крім того, за наявною інформацією порушень вимог частини п`ятої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» не встановлено, що свідчать про відсутність наявності в діях позивача суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 172-6 КУпАП.

Таким чином, дані рішення є безпідставні та підлягають скасуванню, оскільки моїм ОСОБА_2 було подано пояснення щодо обставин, як висвітлені у спірних рішеннях. Разом з тим, дані рішення підривають ділову репутацію позивача, як доброчесного громадянина України та особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

З урахуванням наведеного позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою від 06.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.

У відзиві відповідач позовні вимоги не визнав.

В обґрунтування своєї позиції вказав, що в результаті проведеної повної перевірки декларацій за 2015 та 2016 роки поданих ОСОБА_2 на підставі інформації та документів, одержаних з офіційних реєстрів та баз даних, від органів державної влади та місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання, пояснень та копій документів, наданих суб`єктом декларування встановлено недостовірність відомостей відображених у деклараціях, про що зазначено в описовій та резолютивній часині оскаржуваних рішень НАБУ.

Водночас відповідач зазначає, що сума вказаних недостовірних відомостей у деклараціях не перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на дату подання декларації. В резолютивній частині оскаржених рішень вказано, що суб`єкт декларування зазначив недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на суму меншу 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Ознак правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтею 366-1 Кримінального кодексу України, не виявлено.

Однак, відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виявлення у декларації недостовірних відомостей суб`єкт декларуванні зобов`язаний подати відповідну декларацію з достовірними відомостями, проте ОСОБА_2 такі декларації подані не були.

Крім того, позивач не наводить жодних обґрунтувань неправомірності рішень НАБУ, зміст позову зводиться лише до цитат законів, хоча недостовірність задекларованих відомостей підтверджується відповідними доказами, що були отримані під час повної перевірки декларацій.

Вважає висновки Національного агентства з питань про запобігання корупції правомірними та обґрунтованими. З наведених підстав відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 03.07.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі за позовом на тридцять днів.

Ухвалою суду від 01.08.2019 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 11:00 14.08.2019.

У зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 11:00 год. 23.08.2019. В подальшому на 14:30 год. 09.09.2019.

Ухвалами суду неодноразово відмовлено в задоволенні клопотань представника відповідача про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції у зв`язку з їх необгрунтованістю.

В судове засідання, призначене на 14:30 год 09.09.2019 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позові; позовні вимоги просив задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача (вступне слово), дослідивши заяви по суті справи, письмові докази, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що прокуратурою Волинської області проведено службове розслідування щодо можливої недоброчесності начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_2 в ході якого встановлено, обставини, що можуть свідчити про відображення ним у щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (далі - декларація) за 2015 та 2016 роки, недостовірних та неповних відомостей.

Як слідує з листа Генеральної прокуратури України від 23.01.2018 №25/2-33946-17, за результатами вивченням висновку та матеріалів службового розслідування встановлено, що 21.07.2001 за ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб «OPEL VECTRA» 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом перереєстрації транспортного засобу при переобладнанні із заміною кузова (шасі) у органах ВРЕР. Крім цього, встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 21.07.2001, виданого Луцьким МРЕВ Волинської області, ОСОБА_2 був єдиним власником цього автомобіля.

В подальшому, 01.07.2015 вищезазначений автомобіль, на підставі довідки-рахунка від 01.07.2015, виданої приватним підприємством «Кондор» ОСОБА_4 , перереєстрований з ОСОБА_2 на нового власника ОСОБА_4 . Згідно з нею ОСОБА_4 автомобіль продано за 48400 грн.

Вказані відомості також підтверджуються інформаціє територіального сервісного центру 0741 регіонального сервісного центру МВС у Волинській області та витягом з історії транспортного засобу, наявній в Національній автоматизованій інформаційній системі Департаменту Державної автомобільної інспекції МВС України.

Таким чином з матеріалів службового розслідування слідує, що ОСОБА_2 , перереєструвавши 01.07.2015 вищевказаний автомобіль на підставі довідки-рахунку від 01.07.2015, реалізував його ОСОБА_4 за 48400 грн.

Разом із тим, у Розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації за 2015 рік, відомості про дохід від відчуження зазначеного автомобіля ОСОБА_2 не відобразив. Опитаний ОСОБА_2 факт перебування у його власності до 2015 року автомобіля «OPEL VECTRA» підтвердив, вказав, що ним неодноразово надавались нотаріально завірені доручення ОСОБА_4 на користування цим транспортним засобом, одночасно зазначив, про відчуження вказаного транспортного засобу на підставі усної домовленості між його батьком та особою на ім`я ОСОБА_2 ще в період 2007-2008 років.

Разом із тим, такі пояснення ОСОБА_2 не узгоджуються з матеріалами службового розслідування, зокрема довідкою-рахунком від 01.07.2015 №201196.

Окрім того, наявність права власності на автомобіль «OPEL VECTRA» 1992 року випуску ОСОБА_2 відображав в щорічних «паперових» деклараціях, в тому числі в щорічній декларації за 2014 рік, що дає всі підстави вважати, що він усвідомлював, що є власником цього автомобіля на кінець 2014 року, а отже не відчужив його на той час, а зробив це лише в 2015 році.

Національним агентством з питань запобігання корупції свою правову позицію за аналогічних обставин викладено в рішенні №1234 від 17.11.2017, прийнятому за результатами здійснення повної перевірки декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік, поданої заступником прокурора Житомирської області Корнелюком М.В.

Крім того, згідно з інформацією Волинської філії ПАТ «Укртелеком» № 734-10-01, від 13.12.2017, в III кварталі 2016 року вказаним товариством за ознакою 127 «інші доходи (п.п. 164.2.18, та п.п. 165.1.49 Податкового кодексу України)» відображено списану безнадійну дебіторську заборгованість в сумі 191,95 грн. дружині ОСОБА_2 - ОСОБА_6 (іпн. НОМЕР_3 ) після закінчення терміну позовної давності.

Факт отримання вказаного доходу ОСОБА_6 підтверджується також інформацією Луцької ОДШ ГУ ДФС у Волинській області, наданою ОСОБА_2 комісії з проведення службового розслідування.

Разом із тим, в розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» щорічної декларації за 2016 рік, ОСОБА_2 не відображено утриманий членом сім`ї - ОСОБА_6 - дохід в розмірі 191,95 грн.

Відповідно до наданих ОСОБА_2 пояснень про отримання дружиною доходу від ПАТ «Укртелеком» в розмірі 191,95 грн. йому було відомо, однак вказаний дохід у декларації він не відобразив, оскільки дружина факт отримання такого доходу категорично заперечила.

Окрім того, встановлено, що 05.12.2007 батьком ОСОБА_2 - ОСОБА_7 придбано автомобіль SUBARU FORESTER, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 та при його постановленні на облік до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу внесено відомості щодо права користування автомобілем ОСОБА_2 Вказане підтверджується інформацією з Національної автоматизованої інформаційної системи Департаменту Державної автомобільної інспекції, отриманої комісією в ході службового розслідування.

Разом із тим, вивченням відомостей щорічних декларацій за 2015 та 2016 роки встановлено, що в розділі 5 «Цінне рухоме майно-транспортні засоби» відомостей щодо прав на майно, а саме (інше право користування, інший тип) право керування на автомобіль SUBARU FORESTER, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_2 не відобразив.

У своїх поясненнях ОСОБА_2 факт користування вказаним автомобілем в період 2014 року не заперечує, що підтверджується також складеною та поданою ним у відділ кадрів прокуратури Волинської області у 2014 році довідкою, а також декларацією за період 2014 року. Одночасно, ОСОБА_2 зазначає, що в період 2015 та 2016 років вказаним автомобілем він не користувався, у зв`язку з чим наявність права користування ним у щорічних деклараціях за 2015 та 2016 роки не відобразив.

Разом із тим, пояснення ОСОБА_2 є необгрунтованими з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазначаються відомості щодо цінного рухомого майна (у т. ч. транспортних засобів), що належать суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебувають в їх володінні або користуванні незалежно від форми правочину.

Згідно з підпунктом «а» цього ж пункту такі відомості включають дані щодо виду майна, характеристики майна, дату набуття його у власність, володіння або користування, вартість майна на дату його набуття у власність, володіння або користування.

Приміткою до цього пункту встановлено, що декларування цінного рухомого, майна, зазначеного у цьому пункті (крім транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів), права на яке набуті до подання суб`єктом декларування першої декларації відповідно до вимог цього Закону, здійснюється з обов`язковим зазначенням інформації про набуття такого майна до початку періоду здійснення діяльності із виконання функцій держави або місцевого самоврядування або у такий період.

Таким чином, законодавство передбачає, що декларант або члени його сім`ї можуть набувати в користування цінне рухоме майно, у тому числі транспортні засоби, у будь-яку дату.

Форма декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджена рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3, зареєстрованим в Мін`юсті 15.07.2016 № 960/29090, з подальшими змінами, передбачає при декларуванні конкретного об`єкта декларування зазначати права на об`єкт у відповідному полі «Тип права». У ньому визначено вичерпний перелік прав: «Власність», «Спільна власність», «Оренда», «Інше право користування», «Власником є третя особа». Інших видів (типів) прав не передбачено.

Згідно з Технічними вимогами до полів форми декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженими рішенням НАЗК від 10.06.2016 №4 поле №10 «Тип права» Розділу 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» є блокуючим, тобто у разі його не заповнення або заповнення некоректно, подання всієї декларації до Реєстру є неможливим.

Отже, чинним законодавством визначено обов`язкове зазначення типу права щодо кожного об`єкту декларування, у тому числі щодо транспортних засобів. Декларування транспортних засобів без дотримання цих вимог унеможливлює подання декларації.

Таким чином, сама по собі наявність будь-якого права на об`єкт декларування (власності, оренди чи іншого права користування) породжує обов`язок декларувати такий об`єкт незалежно від фактичного користування станом на кінець звітного періоду.

Будь-яких особливостей або відмінностей щодо обов`язку декларування в залежності від типу права на об`єкт декларування (наприклад права власності, оренди чи іншого права користування) закон не містить.

Тобто, закон зобов`язує декларувати як транспортні засоби, що перебувають у володінні чи користуванні станом на 31 грудня минулого року (тобто у фактичному володінні та користуванні), так і ті, на які у суб`єкта декларування наявне право користування (право, яке є формалізованим).

Саме про фактичне користування станом на 31 грудня йдеться в пункті 11 Роз`яснень щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансової) контролю, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 11.08.2016 №3, оскільки у ньому міститься відповідь на запитання щодо необхідності декларування майна, «якщо суб`єкт декларування користувався ним упродовж року, але станом на 31 грудня вже не користується».

В той же час, відповідно до п. 12 Роз`яснень, що відповідає на запитання про «інші права користування», закон передбачає обов`язок зазначати в декларації окремі об`єкти, які належать суб`єкту декларування або члену його сім`ї на праві користування. У цьому ж пункті наведено невичерпний перелік прав користування, зокрема і користування на підставі довіреності, у тому числі генеральної довіреності, інші права. Слід мати на увазі, що у цьому пункті йдеться саме про «ПРАВО КОРИСТУВАННЯ», а не фактичне використання. Тобто, наявність довіреності (у т. ч. генеральної) або реєстраційного документу державного зразка на транспортний засіб, чинних на 31 грудня, навіть без фактичного користування саме в цей день, свідчить про наявність права користування, у зв`язку з чим підлягає декларуванню.

З огляду на викладене, закон зобов`язує декларувати доходи, а також транспортні засоби на які у суб`єкта декларування наявне будь-яке право (власності, оренди чи право користування).

Вказана правова позиція також обгрунтована рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду за результатами розгляду скарги ОСОБА_8 , з якого слідує, що закон зобов`язує декларувати транспортні засоби, на які у суб`єкта декларування наявне будь-яке право (власності, оренди, право користування).

Таким чином, у щорічних деклараціях за 2015, 2016 роки ОСОБА_2 подано недостовірні, в тому числі неповні, відомості. Відсутність такої інформації може свідчити про подання суб`єктом декларування недостовірних та неповних відомостей, та за наявності підстав, тягнути за собою адміністративну або кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене та враховуючи положення частини першої статті 50 Закону України «Про запобігання корупції», Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) від 10.02.2017 № 56, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.02.2017 за № 201/30669, Генеральною прокуратурою України перед НАЗК ініційовано питання про проведення повної перевірки щорічних декларацій ОСОБА_2 за 2015 та 2016 роки (том 1, а. с. 241-245).

У зв`язку з даними обставинами, 23.03.2018 НАЗК прийнято рішення №485 «Про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, поданої ОСОБА_2 , начальником управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області, на підставі інформації, отриманої від Генеральної прокуратури України» та №486 «Про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, поданої ОСОБА_2 .

За результатами повної перевірки декларації позивача за 2015, 2016 роки Департаментом перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції прийнято рішення №2349 від 19.10.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік (виправлена), поданої ОСОБА_2 , начальником управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області, та внесення змін до рішень Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.03.2018 року № 485 та від 18.05.2018 № 967» та №2350 від 19.10.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_2 , начальником управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області».

Так, рішенням №2349 від 19.10.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік (виправлена) встановлено, що «Суб`єкт декларування при складанні та поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2015 рік зазначив недостовірні відомості про по батькові члена сім`ї; дату набуття ним права користування об`єктом нерухомості; об`єкти нерухомості, що знаходяться у членів його сім`ї на праві користування; власника об`єкта нерухомості, що знаходиться у нього на праві користування; характеристики та місцезнаходження об`єктів нерухомості, що належать члену його сім`ї на праві власності та дати набуття їх у власність; характеристики та вартість набуття у власність об`єкта нерухомості, що належить члену його сім`ї на праві власності; характеристики об`єкта нерухомості, що належить члену його сім`ї на праві власності; місцезнаходження об`єкта нерухомості; ідентифікаційний номер транспортного засобу; ідентифікаційний номер транспортного засобу, що перебуває в його користуванні; транспортний засіб, що належить йому на праві власності; транспортний засіб, що перебуває в його користуванні; ідентифікаційний номер транспортного засобу, що належить члену його сім`ї на праві власності; джерела отриманих (нарахованих) членом його сім`ї доходу; розмір отриманого (нарахованого) членом його сім`ї доходу; отримані (нараховані) членом його сім`ї доходи; правочин, який не підлягає декларуванню, чим не дотримав вимоги пунктів 1, 2, 3, 7 частин першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції». Суб`єкт декларування подав недостовірні відомості у декларації, що відрізняється від достовірних на суму меншу 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Ознак правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 172-6 КУпАП та статті 366-1 КК України, не виявлено. За наявною інформацією порушень вимог частини п`ятої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» не встановлено. Наявність конфлікту інтересів не встановлено. Ознак незаконного збагачення не встановлено.» (том 1, а. с. 23-35).

Рішенням №2350 від 19.10.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_2 , начальником управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області встановлено, що «Суб`єкт декларування при складанні та поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2016 рік зазначив недостовірні відомості про по батькові члена сім`ї; дату набуття ним права користування об`єктом нерухомості; об`єкти нерухомості, що знаходяться у членів його сім`ї на праві користування; власника об`єкта нерухомості, що знаходиться у нього на праві користування; характеристики та місцезнаходження об`єктів нерухомості, що належать члену його сім`ї на праві власності та дати набуття їх у власність; характеристики та вартість набуття у власність об`єкта нерухомості, що належить члену його сім`ї на праві власності; характеристики об`єкта нерухомості, що належить члену його сім`ї на праві власності; місцезнаходження об`єкта нерухомості; ідентифікаційний номер транспортного засобу; ідентифікаційний номер транспортного засобу, що перебуває в його користуванні; транспортний засіб, що належить йому на праві власності; транспортний засіб, що перебуває в його користуванні; ідентифікаційний номер транспортного засобу, що належить члену його сім`ї на праві власності; джерела отриманих (нарахованих) членом його сім`ї доходу; розмір отриманого (нарахованого) членом його сім`ї доходу; отримані (нараховані) членом його сім`ї доходи; правочин, який не підлягає декларуванню, чим не дотримав вимоги пунктів 1, 2, 3, 7 частин першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції». Суб`єкт декларування подав недостовірні відомості у декларації, що відрізняється від достовірних на суму меншу 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Ознак правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 172-6 КУпАП та статті 366-1 КК України, не виявлено. За наявною інформацією порушень вимог частини п`ятої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» не встановлено. Наявність конфлікту інтересів не встановлено. Ознак незаконного збагачення не встановлено.» (том 1, а. с. 23-35).

Пунктом 6 оскаржуваних рішень декларанту (позивачу) рекомендовано подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015, 2016 роки з достовірними відомостями.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень врегульовано Законом України від 14.10.2014 №1700-VII «Про запобігання корупції» (надалі - Закон №1700-VII).

Як визначено частиною першою статті 4 Закону №1700-VII, Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Пунктом 8 частини першої статті 11 Закону №1700-VII визначено, що до повноважень Національного агентства належать, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з частиною другою, третьою статті 50 Закону №1700-VII Національне агентство проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього Закону. Порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної перевірки декларації визначається Національним агентством.

Відповідно до абзаців першого, п`ятого частини першої статті 50 Закону №1700-VII повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

Національне агентство проводить перевірку декларації, у тому числі і на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Як встановлено зі змісту спірних рішень, перевірка декларацій позивача за 2015, 2016 роки проведена на підставі абзацу п`ятого частини першої статті 50 Закону України «Про запобігання корупції», Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.02.2017 №56, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.02.2017 за №201/30669.

Механізм проведення Національним агентством контролю та повної перевірки декларацій відповідно до статей 48 та 50 Закону №1700-VII визначений у Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженому рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 лютого 2017 року №56 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 року за №201/30069 (надалі - Порядок №56, у редакції, чинній на час проведення повної перевірки декларації позивача).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №56 визначено, що повна перевірка декларації передбачає такі дії: 1) прийняття Рішення про проведення перевірки; 2) аналіз відомостей про об`єкти декларування (об`єкти нерухомості; об`єкти незавершеного будівництва (в тому числі інформація щодо власника або користувача земельної ділянки); цінне рухоме майно (крім транспортних засобів); цінне рухоме майно - транспортні засоби; цінні папери; інші корпоративні права; юридичні особи, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) яких є суб`єкт декларування або члени його сім`ї; нематеріальні активи; доходи, у тому числі подарунки; грошові активи; фінансові зобов`язання; видатки та правочини суб`єкта декларування; посади чи роботи за сумісництвом суб`єкта декларування; членство суб`єкта декларування в об`єднаннях (організаціях) та входження до їх органів), зазначені в деклараціях суб`єкта декларування, та їх порівняння з відомостями з реєстрів, баз даних, інших інформаційно-телекомунікаційних систем державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, що можуть містити інформацію про об`єкти декларування, які мають відображатися в декларації; 3) створення, збирання, одержання, використання інформації, яка є необхідною для повної перевірки декларації, з використанням джерел інформації, визначених пунктами 8-11 цього розділу; 4) направлення Національним агентством відповідному суб`єкту декларування листа з пропозиціями надати письмові пояснення та/або копії підтвердних документів та розгляд і врахування наданих ним пояснень та/або копій підтвердних документів під час проведення повної перевірки декларації у порядку та на умовах, визначених пунктом 12 цього розділу; 5) прийняття Національним агентством Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації.

Джерела інформації, які Національне агентство використовує під час повної перевірки декларацій визначені у пункті 8 розділу ІІІ Порядку №56. Тут же обумовлено, що при проведенні повної перевірки декларації Національне агентство зобов`язане забезпечити використання лише достовірної інформації, одержаної від суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань, із засобів масової інформації, мережі Інтернет.

У свою чергу, в пункті 12 розділу ІІІ Порядку №56 обумовлено обов`язок Національного агентства у разі виявлення протягом повної перевірки декларації ознак недостовірності задекларованих відомостей, неточності оцінки задекларованих активів, конфлікту інтересів, незаконного збагачення направити відповідному суб`єкту декларування відповідний лист з пропозиціями надати письмові пояснення та/або копії підтвердних документів. Такий лист повинен містити посилання на конкретні відомості у декларації, щодо яких пропонується надати письмові пояснення та/або копії підтвердних документів, а також відомості про підстави проведення перевірки декларації та таких конкретних відомостей. Такий лист може містити конкретні запитання Національного агентства щодо відомостей, зазначених у декларації. Зазначений лист може направлятися за допомогою програмних засобів Реєстру або засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення. Суб`єкт декларування має право надати (надіслати) пояснення (копії документів) не пізніше ніж на десятий робочий день з дня отримання відповідного листа Національного агентства за допомогою програмних засобів Реєстру або засобами поштового зв`язку. Надані суб`єктом декларування письмові пояснення та/або копії підтвердних документів є обов`язковими до розгляду та врахування Національним агентством під час проведення повної перевірки декларації та вирішення питання щодо дотримання суб`єктом декларування вимог Закону при складанні та поданні декларації. У разі необхідності Національне агентство направляє суб`єкту декларування лист із проханням надати інформацію щодо найменування контрагента правочину відповідно до пункту 10 частини першої статті 46 Закону в порядку, визначеному цим пунктом.

Також пунктом 13 розділу ІІІ Порядку №56 визначено, що при встановленні точності оцінки задекларованих активів суб`єктом декларування Національне агентство зіставляє дані, що містяться у правовстановлювальних документах на задекларовані активи, та надані у разі потреби суб`єктом декларування обґрунтування задекларованої оцінки активів з відомостями, що зазначені у декларації.

При встановленні точності оцінки задекларованих активів Національне агентство не має права самостійно проводити їх оцінку. У разі ненадання суб`єктом декларування пояснень та/або підтвердних документів щодо точності оцінки задекларованих активів у порядку та на умовах, визначених пунктом 12 цього розділу, Національне агентство вживає заходів щодо встановлення відповідних обставин шляхом організації проведення експертизи у порядку, визначеному законом.

Відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку №56 за результатами проведення повної перевірки декларації Національним агентством приймається рішення про результати здійснення повної перевірки декларації (далі - Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації). Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації складається з таких частин: 1) вступна частина із зазначенням дати, номера та місця складання, назви Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації; 2) описова частина із зазначенням прізвища, імені, по батькові суб`єкта декларування, назви посади та органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або юридичної особи публічного права, правових підстав проведення повної перевірки декларації, переліку інформації, яка використовувалася під час здійснення повної перевірки декларації, складових предмета перевірки; 3) мотивувальна частина із зазначенням встановлених Національним агентством обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, якими Національне агентство керувалося при прийнятті Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації, і положення закону, яким воно керувалося; 4) резолютивна частина із зазначенням висновку, якого Національне агентство дійшло за результатами здійснення повної перевірки декларації, можливості оскарження цього рішення в судовому порядку.

У спірному рішенні відповідач дотримався зазначеної структури.

Про закінчення проведення повної перевірки декларації Національне агентство письмово повідомляє суб`єкта декларування та надсилає рішення про результати здійснення повної перевірки декларації для ознайомлення. Зазначені дії можуть вчинятися за допомогою програмних засобів Реєстру або засобів поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Якщо в результаті повної перевірки декларації було встановлено відображення у декларації недостовірних відомостей, або неточну оцінку задекларованих активів, або наявність конфлікту інтересів, або ознаки незаконного збагачення, рішення про результати здійснення повної перевірки декларації надсилається суб`єкту декларування за допомогою засобів поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення та програмних засобів Реєстру (абзац восьмий пункту 2 розділу ІV Порядку №56).

Водночас, надаючи оцінку оскаржуваним рішенням, судом взято до уваги, що за визначенням, наведеним у пункті 2 розділу І Порядку №56, достовірність задекларованих відомостей - відповідність дійсності відомостей, зазначених у декларації суб`єкта декларування, у разі невстановлення Національним агентством недостовірності задекларованих відомостей у встановленому Законом порядку шляхом здійснення контролю та повної перевірки декларації; недостовірність задекларованих відомостей - невідповідність дійсності відомостей, зазначених у декларації суб`єкта декларування, що встановлюється на підставі відомостей, отриманих Національним агентством у встановленому Законом порядку шляхом здійснення контролю та повної перевірки декларації.

Згідно з положеннями пункту 2 розділу ІV Порядку №56 якщо в результаті повної перевірки декларації було встановлено відображення у декларації недостовірних відомостей, неточну оцінку задекларованих активів, наявність конфлікту інтересів або ознак незаконного збагачення, в рішенні про результати здійснення повної перевірки декларації додатково наводяться обґрунтування відповідних висновків, у тому числі посилання на матеріали, які стали підставою для висновку, та враховуються пояснення суб`єкта декларування. Під час проведення повної перевірки декларації та прийняття рішення про результати здійснення повної перевірки декларації використовується лише інформація, отримана у законний спосіб.

Наведене кореспондується із закріпленим пунктом 3 Порядку №56 принципом достовірності і повноти інформації, що використовується Національним агентством, правомірності одержання та використання такої інформації.

При з`ясуванні недостовірності задекларованих позивачем відомостей у деклараціях за 2015, 2016 роки, відповідачем встановлено наступне.

«Декларування недостовірних відомостей у розділі 2.2 «Інформація про членів сім`ї суб`єкта декларування» декларації зазначення по батькові члена сім`ї (дочки) - ОСОБА_9 підтверджується наданою ОСОБА_2 копією свідоцтва про народження дочки, де по батькові дочки зазначено - ОСОБА_10 . У поясненнях ОСОБА_2 пояснив такі недостовірності помилкою. Таким чином, у розділі 2.2 «Інформація про членів сім`ї суб`єкта декларування» декларації Позивач зазначив недостовірні відомості члена сім`ї, чим не дотримав вимоги пункту 1 частини першої статті 46 Закону.

Декларування недостовірних відомостей у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації.

Недостовірні відомості про об`єкт нерухомості (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_11 що перебуває на праві іншого користування (проживання) членів сім`ї (дружини та дочки) у зв`язку з реєстрацією місця проживання за цією адресою.

Згідно наданою виконавчим комітетом Луцької міської ради інформацією, місце суб`єкта декларування за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване з 09.11.2015, а членів сім`ї (дружини та дочки) - з 03.07.2015.

У наданих поясненнях зазначено, що відомості про користування квартирою, за якою зареєстрований ОСОБА_2 та члени його сім`ї, не підлягають декларуванню, оскільки вказана квартира належить на праві приватної власності його матері ОСОБА_11 Будь-якими правами щодо користування чи власності на квартиру ні він, ні його дружина не володіють, не проживають і будь-яким чином не користуються вказаним майном та жодних цивільно-правових угод не укладали, тому підстави для її декларування! відсутні.

Водночас вказані пояснення не враховані, оскільки відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування. Статтею 6 цього Закону передбачено, що для реєстрації особа подає органу реєстрації, зокрема, документи, що підтверджують право на проживання в житлі, адреса якого зазначається під час реєстрації. Враховуючи системний аналіз вищевказаних положень законодавства, можна зробити висновок про те, що реєстрація місця проживання громадянина України є підтвердженням права користування об`єктом нерухомості, за місцезнаходженням якого зареєстровано місце проживання такого громадянина. Тобто у разі заповнення суб`єктом декларування розділу 2.1 «Інформація про суб`єкта декларування» в частині зареєстрованого місця проживання, то інформація про об`єкт нерухомості, за місцезнаходженням якого зареєстроване ! таке місце проживання, необхідно відобразити і в розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації. Відтак, Позивач помилково вважає, що не повинен відображати відомості про користування об`єктом нерухомого майна який є місцем реєстрації.

Недостовірні відомості про об`єкт нерухомості (квартиру) за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходиться у членів сім`ї (дружини та| дочки) на праві користування. У наданих поясненнях, суб`єкт декларування] підтвердив факт користування квартирою членами сім`ї (дружиною та дочкою). За таких обставин, відомості про користування квартирою членами сім`ї (дружиною та дочкою) підлягали відображенню у розділі 3 декларації.

Недостовірні відомості про характеристику об`єкта нерухомості (офіс), реєстраційний номер: 21841153 , власником якого є член його сім`ї (дружина).

При цьому, дата набуття права зазначена 02.12.2011, загальна площа - 198 м2, а місцезнаходження - АДРЕСА_3 .

Згідно з наданою суб`єктом декларування копією свідоцтва про право власності, 14.12.2011 зареєстровано право власності члена сім`ї (дружини) на офіс, його загальна площа становить 198,4 кв.м, а його адреса - АДРЕСА_4 .

Суб`єкт декларування не надав пояснення щодо причин відображення недостовірних відомостей стосовно характеристик цього об`єкта нерухомості.

Недостовірні відомості про об`єкт нерухомості (офіс), реєстраційний номер: 21841161, власником якого є член його сім`ї (дружина).

При цьому, дата набуття права зазначена 02.12.2011, загальна площа - 129 м2, а місцезнаходження - АДРЕСА_5 .

Згідно з наданою суб`єктом декларування копією свідоцтва про право власності, 14.12.2011 зареєстровано право власності члена сім`ї (дружини) на офіс, його загальна площа становить 129,1 м2, а його адреса - АДРЕСА_4 .

Суб`єкт декларування не надав пояснення щодо причин відображення недостовірний відомостей стосовно характеристик цього об`єкта нерухомості.

Недостовірні відомості про об`єкт нерухомості (земельна ділянка), власником якого є член сім`ї (дружина), загальною площею 240 м2, обравши щодо вартості на дату набуття позначку «Не відомо».

Згідно з наданою суб`єктом декларування копією договору купівлі-продажу від 01.08.2005, площа земельної ділянки - 2400 м2, а вартість предмета договору (земельної ділянки) становить 7 560,00 гривень.

У наданих суб`єктом декларування поясненнях зазначено, що відомості про вартість земельної ділянки не були вказані через те, що вони не були йому відомі на дату заповнення декларації.

Крім того, згідно з наданою Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місії Києві інформацією, шлюб між суб`єктом декларування та членом його сім`ї (дружиною) зареєстрований у 2013 році.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 46 Закону у декларації, зокрема, відомості про об`єкти нерухомості, що належать членам сім`ї суб`єкта на праві приватної власності, або знаходяться у них на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості, зокрема, включають дані щодо характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, вартість майна на дату набуття його у власність або користування.

Таким чином, у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації суб`єкт декларування зазначив недостовірні відомості про дату набуття ним права користування об`єктом нерухомості; об`єкти нерухомості, що знаходяться у членів його сім`ї на праві користування; про характеристики, місцезнаходження об`єктів нерухомості, що належать члену його сім`ї на праві приватної власності та дати набуття їх у власність; характеристики об`єкта нерухомості, що належить члену його сім`ї на праві приватної власності та його вартість на дату набуття права, чим недотримав вимоги пункту 2 частини першої статті 46 Закону.

Декларування недостовірних відомостей у розділі 6 «Цінне майно - транспортні засоби» декларації.

Не| зазначення відомостей про транспортний засіб (легковий автомобіль марки ВАЗ), що належить на праві власності.

Суб`єкт декларування надав пояснення, згідно з якими відомості про легковий автомобіль зазначені, оскільки у його власності такий автомобіль відсутній станом на 31.12.2015 та ніколи не перебував. Про вказаний автомобіль йому нічого не відомо.

Ці пояснення не взято до уваги, оскільки у наданих Регіональним сервісним центром МВС у Волинській області Міністерства внутрішній справ України реєстраційний картках АМТ міститься інформація про легковий автомобіль марки ВАЗ, модель 2103, рік випуску: 1974, номер двигуна: НОМЕР_6 , номер кузова: НОМЕР_7 , що зареєстрований 26.10.1999 як транспортний засіб, придбаний в торговельний організації, на підставі довідки-рахунка ДЮО-088572 від 25.10.1999. При цьому, власником легкового автомобіля зазначений ОСОБА_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а щодо його адреси зазначена інформація «Волинська, Ківерцівський, Звірівська, Звірів».

Крім того, згідно з наданою Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві інформацією, Звірівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області складений актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Звірів Волинської області.

Згідно з наданою Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз інформацією, довідкова вартість автомобіля BA3-2103, 1974 року випуску, для КТЗ, який перебуває у технічно справному стані, є комплектним та укомплектованим та не потребує ремонту тощо, станом на 25.10.1999 складає 5 020,00 гривень.

Отже, суб`єкт декларування не зазначив відомості про транспортний засіб, що належить йому на праві власності, на суму 5 020,00 грн, чим не дотримав вимоги пункту 3 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції».

Не зазначення відомостей про транспортний засіб (легковий автомобіль марки SUBARU), що перебуває у користуванні (право керування).

У наданих суб`єктом декларування поясненнях зазначено, що легковий автомобіль був придбаний батьком суб`єкта декларування у 2007 році, яким суб`єкт декларування з дозволу батька користувався у 2014 році. Користування легковим автомобілем у 2015 році заперечував, тому не зазначив його у декларації.

Ці пояснення не враховані, оскільки у наданій Регіональним сервісним центром МВС у Волинській області реєстраційній картці АМТ міститься інформація про легковий автомобіль марки SUBARU модель: FORESTER, номер кузова: НОМЕР_8 , рік випуску: 2007, який зареєстрований 05.12.2007 за ОСОБА_7 , та особливі відмітки « ОСОБА_2 МАЄ ПР/КЕ».

У декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої суб`єктом декларування 13.03.2018 (унікальний ідентифікатор документа - 196a407c-a591-46db-a461-5ab706346c57), зазначені відомості про легковий автомобіль марки «Субару», модель: «Форестер», рік випуску: 2007, власником якої є ОСОБА_7 , що перебуває у суб`єкта декларування в користуванні (право керування). При цьому, датою набуття права зазначено 28.11.2007.

Крім того, у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік від 19.02.2015, поданої суб`єктом декларування при проведенні перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» та розміщеної на офіційному сайті прокуратури Волинської області, зазначені відомості про легковий автомобіль марки Subaru модель: Forester, 2007 року випуску.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації, зокрема, зазначаються відомості про цінне рухоме майно, що належить суб`єкту декларування на праві приватної власності або перебуває у його користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості, зокрема, включають дані чайна, характеристики майна, дату набуття його у власність або , вартість майна на дату його набуття у власність або користування; дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості; у разі якщо рухоме майно перебуває у користуванні, про власників такого майна також Указуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Отже, у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» суб`єкт зазначив недостовірні відомості про транспортний засіб, що належить власності; транспортний засіб, що перебуває у нього в користуванні, чим не дотримав вимоги пункту 3 частини першої статті 46 Закону.

Декларування недостовірних відомостей у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації.

Не зазначення відомостей про отриманий (нарахований) дохід від відчуження транспортного засобу (легкового автомобіля Opel Vectra).

Згідно з наданою Регіональним сервісним центром МВС у Волинській області інформацією, транспортний засіб OPEL VECTRA, VIN № НОМЕР_9 , 1992 року впуску, зареєстровано 01.07.2015 за гр. ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_10 ). Підставою для перереєстрації транспортного засобу, що був зареєстрований за суб`єктом декларування на нового власника гр. ОСОБА_4 була довідка-рахунок серії ААЕ № 201196 від 01.07.2015, видана суб`єктом господарювання ПП «Кондор» (). Вартість транспортного засобу, що зазначена в довідці-рахунку серії ААЕ №201196 від 01.07.2015 - 48 400,00 гривень.

У наданих суб`єктом декларування поясненнях зазначено, що приблизно у 2007- 2008 роках нд підставі усної домовленістю його батька та генеральної довіреності, виданої суб`єктом декларування, легковий автомобіль був проданий третій особі. В подальшому, на прохання третьої особи, ним видавалась генеральна довіреність на розпоряджень я легковим автомобілем. Отримання доходу від відчуження легкового автомобіля суб`єкт декларування заперечує.

Ці пояснення невраховані, оскільки згідно з інформацією наданою Приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Дехтярук Іриною Володимирівною, 11.08.2008 була посвідчена довіреність на розпорядження (у тому транспортним засобом марки OPEL VECTRA, 1992 року випуску, номер НОМЕР_11 , строком на три роки, терміном-до 11.08.2011. За даними Єдиного реєстру довіреностей інших довіреностей на право розпорядження цим транспортним засобом від імені суб`єкта декларування не видавалося, так само як і від його представників по довіреності, відносно вказаного транспортного засобу.

Вищезазначене також підтверджується наданою Державним підприємством «Національні інформаційні системи» інформацією.

Крім того, в декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік від 19.02.2015, поданої суб`єктом декларування при проведенні перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» та розміщеної на офіційному сайті Прокуратури Волинської області, зазначені відомості про легковий автомобіль OPEL VECTRA, 1992 року випуску.

Отже, суб`єкт декларування не зазначив відомості про дохід в розмірі 48 400,00 грн. дотримав вимоги пункту 7 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції».

Суб`єкт декларування зазначив відомості про отриманий (нарахований) членом сім`ї (дружиною) дохід від відчуження нерухомого майна.

При цьому, щодо джерела доходу стосовно прізвища та ім`я обрано позначку «Член сім`ї не надав інформацію», по батькові - «Не застосовується», дати народження, податкового номеру та зареєстрованого місця проживання - «Не відомо».

Згідно з наданою суб`єктом декларування копією договору купівлі-продажу квартири від 15.05.2015, покупцем (джерелом доходу) є ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_12 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 .

Суб`єкті декларування такі невідповідності пояснив помилкою.

Суб`єкт декларування зазначив відомості про отриманий (нарахований) членом сім`ї (дружиною) дохід від надання майна в оренду від одного джерела.

При цьому, щодо джерела доходу стосовно прізвища та ім`я обрано позначку «Член сім`ї не надав інформацію», по батькові - «Не застосовується», дати народження, податкового номеру та зареєстрованого місця проживання - «Не відомо».

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також розмір утриманого податку з доходів фізичних осіб, у 2015 році члену сім`ї (дружині) виплачено (нараховано) дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (ознака доходу - 106), джерелами якого є:

ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_13 ) в розмірі 24 000,00 гривень; ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_13 ) в розмірі 12 000 гривень.

Згідно з наданими суб`єктом декларування отриманий дружиною дохід від надання майна в оренду в розмірі 36 000,00 грн. Інші відомості ним не зазначені, оскільки на момент подачі декларації вони йому не були відомі.

Суб`єкт декларування зазначив відомості про отриманий (нарахований) членом сім`ї ( дружиною) дохід від надання послуг у розмірі 30 995,00 грн, джерелом якого є ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або отриманих самозайнятими особами, а також розмір утриманого податку з доходів фізичних осіб, у 2015 році членом сім`ї (дружиною) отримано (нараховано) дохід у розмірі 20 200,00 грн у вигляді виплат відповідно до умов цивільно-правового договору (ознака доходу-102), джерелом якого є ПАТКБ «ПриватБанк» ().

Згідно з наданими суб`єктом декларування поясненнями, у декларації ним вказані відомості про дохід дружини від надання послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 30 995,00 гривень. Договір про надання таких послуг відсутній, тому не надав його копію.

Ці пояснення не враховані, оскільки суб`єкту декларування було відомо про отримання членом сім`ї (дружиною) цього доходу та відповідно до Закону він зобов`язаний зазначити у декларації достовірну інформацію.

Отже, суб`єкт декларування зазначив недостовірні відомості про отриманий (нарахований) членом сім`ї (дружиною) дохід на суму 10 795,00 грн, чим не дотримав вимоги пункту 7 частини першої статті 46 Закону.

Суб`єкт декларування не зазначив відомості про отриманий (нарахований) членом сім`ї (дружиною) дохід у вигляді щомісячної одноразової допомоги при народженні однієї дитини.

Згідно з наданою Департаментом соціальної політики Луцької міської ради інформацією, y 2015 році членом сім`ї отримано (нараховано) дохід у вигляді допомоги при народженні однієї дитини у розмірі 10 320,00 грн, джерелом якого є Департамент соціальної політики Луцької міської ради ().

У наданих суб`єктом декларування поясненнях зазначено, що відповідно до наявних на час подачі декларації документів, дохід дружини від Департаменту соціальної політики Луцької міської ради був відсутній, а тому у декларації не зазначався. Копії документів на даний час не збереглись.

Ці пояснення не враховані, оскільки згідно наданою Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві інформацією, член сім`ї (дочка) народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допомога при народжені дитини передбачена Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Отже, суб`єкт декларування не зазначив відомості про отриманий (нарахований) членом сім`ї (дружиною) дохід на суму 10 320,00 грн, чим не дотримав вимоги пункту 7 частини першої статті 46 Закону.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 46 Закону у декларації, зокрема, зазначаються відомості про отримані (нараховані) доходи, у тому числі інші доходи.

Такі відомості включають дані про вид доходу, джерело доходу та його розмір.

Таким чином, у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» суб`єкт декларування зазначив недостовірні відомості про отримані (нараховані) ним доходи; джерела отриманих (нарахованих) членом його сім`ї доходів; отримані (нараховані) членом його! сім`ї доходи, які відрізняються від достовірних на загальну суму 69 515,00 грн (підпункти 4.1,4.4 та 4.5 пункту 4 розділу І цього рішення), чим не дотримав вимоги пункту 7 частини першої статті 46 Закону.

У розділі 14 «Видатки та правочини суб`єкта декларування» декларації.

Суб`єкт декларування зазначив відомості про правочин, на підставі якого у суб`єкта декларування припинено право власності (у тому числі спільної власності), володіння чи користування на нерухоме майно (квартиру).

У Національному агентстві відсутня інформація про вчинення у звітному періоді суб`єктом декларування правочину, на підставі якого у нього припинено право власності (у тому числі спільної власності), володіння чи користування на квартиру.

Суб`єкт декларування пояснив зазначення цих відомостей помилкою.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 46 Закону у декларації, зокрема, зазначаються відомості про всі правочини, вчинені у звітному періоді, на підставі яких у суб`єкта декларування припиняється право власності, володіння чи користування, у тому числі право спільної власності, на нерухоме майно.

Таким чином, у розділі 14 «Видатки та правочини суб`єкта декларування» суб`єкт декларування зазначив відомості про правочин, який не підлягав декларуванню.

Отже, за результатами з`ясування достовірності задекларованих відомостей встановлено, що суб`єкт декларування відобразив: у декларації за 2015 рік недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на суму 74 535,00 грн. (підпункт 3.1 пункту 3, підпункти 4.1, 4.4 та 4.5 пункту 4 розділу І рішення №2349); у декларації за 2016 рік недостовірні відомості, що відрізняється від достовірних на суму 6 262,95 грн. (підпункт 3.2 пункту 3, підпункти 4.2, 4.3, 4.4 пункту 4 розділу І рішення № 2350).

Водночас сума вказаних недостовірних відомостей у деклараціях не перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на дату подання декларації.

В резолютивній частині оскаржуваних рішень вказано, що суб`єкт декларування зазначив недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на суму меншу 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ознак правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтею 366-1 Кримінального кодексу України, не виявлено.

Як вбачається з вищевикладеної інформації, яка міститься в оскаржуваних рішеннях, позивачем надавались письмові пояснення щодо недостовірних відомостей в деклараціях за 2015, 2016 роки, однак, вони не були взяті до уваги НАЗК в ході проведення їх повної перевірки.

Разом з тим, стосовно висновків, викладених у рішеннях відповідача про недостовірність задекларованих відомостей у деклараціях за 2015, 2016 рік, суд зазначає таке.

Приписами абзацу другого частини четвертої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» у разі притягнення суб`єкта декларування до відповідальності за неподання, несвоєчасне подання декларації або в разі виявлення у ній недостовірних відомостей суб`єкт декларування зобов`язаний подати відповідну декларацію з достовірними відомостями.

Як слідує з пункту 6 рішень №2349, №2350 від 19.10.2018 уповноваженій особі - головному спеціалісту відділу проведення перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя ОСОБА_16 доручено повідомити суб`єкта декларування ОСОБА_2 про прийняте рішення та вжити заходів для створення в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, можливості подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015, 2016 рік з достовірними відомостями.

Однак, як слідує з матеріалів справи, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015, 2016 рік з достовірними відомостями позивачем подані не були.

При цьому, суд не бере до уваги твердження представника позивача про те, що вказівка на необхідність внесення достовірних відомостей не заслуговує на увагу, оскільки в ході проведення перевірки декларації за 2015 рік (виправлена), 2016 рік позивачем було надано пояснення і докази щодо подання декларантом достовірних відомостей, так як нормами Закону України «Про запобігання корупції» прямо передбачено подання декларації з достовірними відомостями.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен довести суду правомірність своїх рішень, дій, бездіяльності з урахуванням критеріїв правомірності поведінки, визначених статтею 2 КАС України.

У даному випадку відповідач забезпечив дотримання таких принципів контролю та повної перевірки декларації, що визначені у пункті 3 розділу І Порядку №56, як об`єктивність, неупередженість та безсторонність рішень і дій Національного агентства, уповноважених ним осіб; достовірність і повнота інформації, що використовується Національним агентством,

З урахуванням встановлених письмовими доказами у справі обставин та на підставі аналізу норм чинного законодавства суд дійшов висновку, що рішення Національного агентства №2349 від 19.10.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік (виправлена), поданої ОСОБА_2 , начальником управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області, та внесення змін до рішення Національного агенства з питань запобігання корупції від 23.03.2018 №485 та від 18.05.2018 №967» та рішення №2350 від 19.10.2018 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_2 , начальником управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області є обґрунтованими, відповідає усім фактичним обставинам, відповідають критеріям правомірності рішень суб`єкта владних повноважень, а відтак в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про запобігання корупції», суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_2 до Національного агенства з питань запобігання корупції про визнання протиправними та скасування рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський

Повне судове рішення складено 19.09.2019.