Справа № 1.380.2019.004760
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1.380.2019.004760
У Х В А Л А

про повернення заяви

19 вересня 2019 року
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сасевич О.М., перевіривши матеріали заяви Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімал Трейдінг» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімал Трейдінг».

Ухвалою судді від 18.09.2019 року заяву Головного управління ДПС у Львівській області було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали до 10:00 год. 19.09.2019 року. Так, в ухвалі заявнику було роз`яснено, що недоліки позовної заяви слід усунути, шляхом подання до суду: документа про сплату судового збору та належних доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала заяву про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Як вбачається, заявника було повідомлено належним чином про підстави залишення заяви без руху та наслідки неусунення недоліків заяви, яку залишено без руху, оскільки копія ухвали судді від 18.09.2019 року отримана уповноваженою особою заявника 18.09.2019 року о 15:29 год., свідченням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення. Окрім того, копію вказаної ухвали від 18.09.2019 року було надіслано судом засобами електронного зв`язку на електронну адресу Головного управління ДПС у Львівській області 18.09.2019 року о 15:21 год.

19.09.2019 року о 09:23 год. до канцелярії суду надійшла заява представника заявника про усунення недоліків на виконання вимог ухвали від 18.09.2019 року, до якої долучено лише: копію наказу Державної податкової служби України від 30.07.2019 року №64-о «Про покладення виконання обов`язків на ОСОБА_1 », клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення та продовження строку залишення заяви без руху.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору заявник посилається на те, що станом на 18.09.2019 року у Головного управління ДПС у Львівській області відсутні кошти на реєстраційному рахунку КЕКВ 2800 для сплати судового збору, що підтверджується вимогами Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області до Голови Комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Львівській області від 13.09.2019 року №07.3-11/4960, від 17.09.2019 року №07.3-11/5028 та повідомленнями про здійснення безспірного списання кошів від 13.09.2019 року №07.3-11/4946, від 16.09.291 року №07.3-11/5000.

Вирішуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, суддя керується наступним.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.8 вказаного Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2)позивачами є: а)військовослужбовці; б)батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в)одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г)члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3)предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналогічно, в силу ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вказані норми дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому, єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI «Про судовий збір» зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зокрема, звільнення (відстрочення) від сплати судового збору відповідних органів не узгоджується з п.1 ч.1 ст.129 Конституції України, яким передбачено, що однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Тому, надання пільг (у даному випадку, відстрочення сплати судового збору) відповідним органам як сторонам в окремих категоріях справ може розцінюватися як надання їм певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу, зокрема, юридичними та фізичними особами, які, безперечно, зобов`язані сплачувати відповідний збір.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 22.02.2018 року у справі №552/6814/17 (К/9901/23570/18).

З огляду на викладене, суддя доходить висновку, що оскільки Головне управління ДПС у Львівській області є бюджетною установою і діє як суб`єкт владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи чи заблокованість коштів на розрахунковому рахунку через безспірне списання коштів за виконавчими листами не є підставою для відстрочення сплати судового збору у справі.

Щодо відсутності обмеження права заявника на доступ до правосуддя суддя відзначає наступне.

Так, ЄСПЛ виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий їх розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Зокрема, така позиція була викладена у справі «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» («GeorgeІ and Georgeta Stoicescu v. Romania», заява №9718/03 від 26.07.201 Г).

При цьому, суд зауважує, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, оскільки право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом («Голдер проти Сполученого Королівства» і «Z та інші проти Сполученого Королівства», «Ейрі проти Ірландії»).

Враховуючи зазначений вище виклад принципів, встановлених прецедентним правом, суд не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду, а положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (див.,, рішення суду у справі «Ейрі проти Ірландії», цитоване вище, там само, п.25-26) (п.59).

Отже, згідно з практикою Європейського Суду, компетенцією внутрішніх державних органів є визначення найбільш доцільних способів регулювання доступу до правосуддя та ЄС не оцінює фактів, що зумовили прийняття судами саме цього, а не іншого рішення. Вимога сплати зборів судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім того, суддя зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя NR (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відтак, клопотання Головного управління ДПС у Львівській області про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Окрім того, у вказаній заяві на виконання вимог ухвали судді від 18.09.2019 року Головним управлінням ДПС у Львівській області заявлено клопотання про продовження терміну для усунення недоліків позовної заяви у повному обсязі (в частині сплати судового збору).

Відповідно до ч.ч.2, 3, 6 ст.121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Загалом, при вирішенні клопотання заявника врахуванню підлягають приписи ч.2 ст.283 КАС України, якою встановлено максимальний строк (не більше ніж 24 години), який надається заявнику для усунення недоліків, а невиконання вимог суду у такий строк тягне за собою наслідок у вигляді повернення заявнику заяви та доданих документів.

Крім того, ч.7 ст.283 КАС України визначено стислі строки розгляду судом заяви (не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду), та який може бути порушений у випадку продовження заявнику строку для усунення недоліків.

Відповідно до ч.3 ст.283 КАС України, у разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків. Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів. Повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

За наведених обставин, суддя приходить до висновку, що у визначений судом строк недоліки заяви про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, яку було залишено без руху не усунено у повному обсязі, позаяк не надано документа, що підтверджує сплату судового збору, що є підставою для повернення цієї заяви заявнику з усіма доданими до неї матеріалами.

При цьому, слід роз`яснити заявнику, що повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Керуючись ст.ст.283, 256, 295, 297, п.п.15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суддя,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволені клопотання представника Головного управління ДПС у Львівській області про відстрочення сплати судового збору за звернення до суду із заявою.

Відмовити у задоволені клопотання представника Головного управління ДПС у Львівській області про продовження строків на усунення недоліків заяви щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків до прийняття рішення у справі у справі 1.380.2019.004760.

Повернути Головному управлінню ДПС у Львівській області заяву Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімал Трейдінг» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала заяву, разом із заявою та доданими до неї документами.

Роз`яснити, що повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її складення.

Суддя Сасевич О.М.