Справа № 520/7793/19
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 вересня 2019 р. № 520/7793/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бадюкова Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕАЛ-ТРЕНД" (вул. Клочківська, б. 192-А, поверх 4, кімната 10, м. Харків, 61045) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕАЛ-ТРЕНД" (далі по текстом - позивач, ТОВ "РЕАЛ-ТРЕНД") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач, ДФС України), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України № 1229362/40894633 від 19 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 19 від 15 травня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕАЛ-ТРЕНД";

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕАЛ-ТРЕНД" № 19 від 15 травня 2019 року датою їх подання на реєстрацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕАЛ-ТРЕНД" за результатами фінансово-господарської діяльності була складена податкова накладна № 19 від 15.05.2019 р. на загальну суму з урахуванням ПДВ 1500000,00 грн. При обробці зазначеної податкової накладної контролюючим органом було прийнято рішення про зупинення її реєстрації на підставі п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України. Серед причин було зазначено, що обсяг постачання товару/послуги 3824 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 "Критерії ризиковості здійснення операцій». На пропозицію контролюючого органу, ТОВ "РЕАЛ-ТРЕНД" надало пояснення та відповідні копії документів, але не зважаючи на це, комісією ДФС України було прийнято рішення № 1229362/40894633 від 19 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 19 від 15 травня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вважаючи зазначене рішення контролюючого органу незаконним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із відповідною позовною заявою.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання.

На виконання вимог ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 р. Державною фіскальною служби України відзиву на позовну заяву до суду надано не було.

Представник позивача через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Беручи до уваги, клопотання представника позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній доказами у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними матеріалами справи в порядку письмового провадження.

Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини.

ТОВ "РЕАЛ-ТРЕНД" () є юридичною особою, яка провадить свою підприємницьку діяльність відповідно до Статуту. Згідно із витягом № 464 від 17.10.2017 р. з реєстру платників податку на додану вартість, позивач з 01.12.2016 р. є платником податку на додану вартість (а.с. 32).

Основним видом економічної діяльності позивача є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (код КВЕД 46.21) (а.с. 29).

Як вбачається з пояснень директора ТОВ "РЕАЛ-ТРЕНД", для зберігання зерна суб`єкт підприємницької діяльності використовує сертифіковані зернові склади, з якими укладено договори складського зберігання зерна. Місцезнаходженням суб`єкта господарювання відповідно до установчих документів: вул. Клочківська, буд. 192 а, 4-ий поверх, кімната № 10 (а.с. 41 - 44).

ТОВ "РЕАЛ-ТРЕНД" згідно договору оренди нежитлових приміщень № 010218-2 від 01.02.2018 р. та акту приймання-передачі від 01.02.2018 р. з ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) орендує нежитлове приміщення загальною площею 132,3 кв.м. (а.с. 46 - 48). Штатна чисельність співробітників станом на 22.07.2019 р. складає 29 штатних одиниць з місячним фондом заробітної плати - 130935,00 грн. (а.с. 31).

Позивач направив для реєстрації податкову накладну № 19 від 15.05.2019 р. на загальну суму з урахуванням ПДВ 1500000,00 грн., реєстраційний номер документу: (а.с. 60).

Однак, згідно з інформації від 31.05.2019 р., направленої на адресу позивача ДФС України через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" версія 2.3.2.19, реєстрація документів була зупинена на підставі п. 206.16 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки ПН/РК від 15.05.2019 р. № 19 через те, що обсяг постачання товару/послуги 3824 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.п.2.1 п. 2 "Критеріїв ризиковості здійснення операцій". Позивачу запропоновано було надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 61).

Не зважаючи на те, що суб`єкту владних повноважень були направлені документи, що підтверджують реальність здійснення господарської операції, контролюючий орган виніс рішення № 1229362/40894633 від 19.07.2019 р. про відмову в реєстрації податкової накладної № 19 від 15.05. 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі того, що платником податків не надано документів, а саме розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків (а.с. 33-35). Вважаючи рішення № 1229362/40894633 від 19.07.2019 р. протиправним, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав.

Як вбачається із матеріалів справи реєстрація податкової накладної від 15.05.2019 р. № 19 була зупинена на підставі п.п.2.1 п. 2 "Критеріїв ризиковості здійснення операцій" (а.с. 61). Таким чином, суд наголошує на тому, що квитанція, яка була подана до суду, не містить (чітко не виокремлено) передбаченого п.п.2.1 п. 2 "Критеріїв ризиковості здійснення операцій"

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Комбінат виробничих підприємств" (продавець) та ТОВ "РЕАЛ-ТРЕНД" було укладено договір купівлі-продажу № 169-п від 17.05.2019 р., відповідно до якого продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти і оплатити в строк та на умовах, що обговорені даним договором, суміші бетонні важкі (товарний бетон) у авто бетонозмішувачах, іменований далі Товар. Згідно із п. 2.1. та п. 3.1 зазначеного договору, номенклатура, характеристики та кількість Товару наведені у специфікаціях, що є невід`ємними додатками до даного договору. Ціна одиниці Товару вказується у специфікаціях та у рахунках фактурах, за якими провадиться оплата за Товар. Загальна орієнтовна сума договору складає 3 600 000,00 грн. (а.с. 69 - 72).

Відповідно до змісту специфікації № 1 від 17.05.2019 р., продавцем поставлявся товар - бетон С 16/20 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 250200,00 грн.; бетон С 20/25 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 269 400,00 грн.; бетон С 25/30 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 282000,00 грн.; бетон С 25/С30 F200W8 114 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 1 747 200, 00 грн.; бетон С 35/40 П4 на загальну суму з урахуванням ПДВ - 334300,00 грн. Строк оплати - передплата 100% по факту поставки партії Товару відповідно до заявок покупця (а.с. 73).

Факт купівлі-продажу товару підтверджується копіями наступних документів: видатковою накладною № 1448 від 17.05.2019 року на суму з урахуванням ПДВ 205 999,20 грн.; податковою накладною № 311 від 17.05.2019 року на суму з урахуванням ПДВ 205 999, 20 грн.; актом здачі-прийняття робіт № 694 від 17.05.2019 року на суму з урахуванням ПДВ 663,60 грн., податковою накладною № 312 від 17.05.2019 року на суму з урахуванням ПДВ 663,60 грн. ТТН № 3725, 3726, 3734, 3727, 3724, 3735 від 17.05.2019 року; прибутковою накладною № 1533 від 24.05.2019 року на суму з урахуванням ПДВ 171 666,00 грн., податковою накладною № 482 від 24.05.2019 року на суму з урахуванням ПДВ 171 666,00 грн.; актом здачі-прийняття робіт № 733 від 24.05.2019 року на суму з урахуванням ПДВ 1 327,20 грн., податковою накладною № 483 від 24.05.2019 року на суму з урахуванням ПДВ 1327,20 грн.; ТТН № 4011, 4018, 4019, 4023, 4046 від 24.05.2019 року; прибутковою накладною № 1562 від 27.05.2019 року на суму з урахуванням ПДВ 205 999,20 грн., податковою накладною. № 518 від 27.05.2019 року на суму з урахуванням ПДВ 205 999,20 грн.; актом здачі-прийняття робіт № 751 від 27.05.2019 року на суму з урахуванням ПДВ 663,60 грн., податковою накладною № 517 від 27.05.2019 року на суму з урахуванням ПДВ 663,60 грн.; ТТН № 4103, 4107, 4112, 4118, 4129, 4141 від 27.05.2019 року.

Усі документи, на які посилався ТОВ «РЕАЛ-ТРЕНД» у своєму поясненні, були додані до нього та надані разом з повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, № 1 від 15 липня 2019 року (реєстраційний номер документу: ).

Крім того, ТОВ «РЕАЛ-ТРЕНД» були надані:

- Копія платіжного доручення № 2290 від 21 травня 2019 року на підтвердження сплати ТОВ «РЕАЛ-ТРЕНД» за бетон згідно договору № 169-П від 17 травня 2019 року на рахунок ТОВ «БК «Комбінат виробничих підприємств» на суму з урахуванням ПДВ 257 749,20 грн. (а.с.138);

- Копія платіжного доручення № 2329 від 28 травня 2019 року на підтвердження сплати ТОВ «РЕАЛ-ТРЕНД» за бетон згідно договору № 169-П від 17 травня 2019 року на рахунок ТОВ «БК «Комбінат виробничих підприємств» на суму з урахуванням ПДВ 200 000,20 грн. (а.с.140);

- Копія платіжного доручення № 2348 від 31 травня 2019 року на підтвердження сплати ТОВ «РЕАЛ-ТРЕНД» за бетон згідно договору № 169-П від 17 травня 2019 року на рахунок ТОВ «БК «Комбінат виробничих підприємств» на суму з урахуванням ПДВ 205 927,00 грн. (а.с.142)

У поясненні також було вказано, що «Згідно договору № 0514п1 від 14.05.2019 року з ТОВ «Реал-Тренд» отримало передплату за Бетон С25/С30 F 200 W8 П4 на суму з урахуванням ПДВ 1 500 000,00 грн. та виписало податкову накладну № 19 від 15.05.2019 року. Реєстрація зупинена. В подальшому, на виконання умов договору, ТОВ «РЕАЛ-ТРЕНД» відвантажило Бетон С25/С30 F 200 W8 П4 на адресу ТОВ «АГРОФІРМА «ПІСЧАНСЬКА», що підтверджується видатковими накладними: № 142 від 17.05.2019 року; № 149 від 24.05.2019 року; № 150 від 27.05.2019 року та ТТН на доставку товару. Згідно умов договору вивантаження відбувалось на складі покупця (а.с.36).

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України/.

За змістом підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року № 117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно з вимогами п. 3 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 117), податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D>0,03, Р<РмЧ1,4, де:

D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T;

S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами;

T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування;

P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування;

Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/ розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування.

Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Згідно з вимогами п. 4 Порядку № 117 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Як убачається з п. 5 Порядку № 117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно з вимогами п.п. 6 та 7 Порядку № 117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Слід зазначити, що положення пунктів 6 та 7 Порядку № 117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Разом з тим, реєстрацію поданої позивачем податкової накладної № 19 від 15 травня 2019 року, як зазначено в квитанції № від 25 травня 2019 року зупинено через те, що вона не відповідає вимогам на підставі п.п.2.1 п. 2 "Критеріїв ризиковості здійснення операцій" (а.с. 61).

Згідно з вимогами п. 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Листом Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 визначено критерії ризиковості платника податку, відповідно до пп.2.1 п. 2, обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Суд зазначає, що критерії ризиковості платника податків є вичерпним переліком, який не може бути збільшений контролюючим органом без встановлених на те законом підстав.

Як встановлено судом, в отриманій квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не наведено жодного з під критеріїв п.п. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості здійснення операції, якій би відповідав платник станом на момент формування квитанції про блокування ПН, як це передбачено підпунктом 3 п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної (у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються критерій(і) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку).

Відповідачем лише запропоновано "надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄДРПН", але жодні конкретні пропозиції щодо необхідних документів відсутні.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 р. по справі № 822/181/18 зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

У п.14 Порядку № 117 встановлено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

За п.15 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Пунктом 21 Порядку №117, визначено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Підставою для відмови в реєстрації податкової накладної від 15.05.2019 № 19, відповідно до оскаржуваного рішення № 1229362/40894633 від 19.07.2019, є ненадання платником податку копій первинних документів, а саме розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Суд зазначає, що цілком зрозумілим є те, що за різними господарськими операціями можуть складатися й різни первинні документи, а тому необхідність складання тих чи інших первинних документів та можливість їх подання податковому органу залежить перш за все від сутності господарських операцій.

Крім того, розрахункові документи позивачем надавалися разом з Повідомленням про надання пояснень №2 від 15 липня 2019 року та додані до матеріалів справи.

Однак, відповідачем неправомірно відмовлено в реєстрації податкової накладної.

В ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що господарські операції, за результатами яких позивачем складено податкову накладну від 15.05.2019 р. № 19 на суму ПДВ 250000,00 грн носять реальний характер, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та оформленими належними чином документами первинного бухгалтерського обліку.

Суд зазначає, що факт зупинення реєстрації податкових накладних у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна.

Крім того, правочин, вчинений між позивачем та ТОВ «Агрофірма «Пісчанська» не визнано у судовому порядку нечинним, доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Агрофірма "Пісчанська", та на те, що такі документи надавались разом із повідомленням та надані до суду, відповідач не мав правових підстав для відмови ТОВ "РЕАЛ-ТРЕНД" у реєстрації податкової накладної від 15.05.2019 р. № 19.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України № 1229362/40894633 від 19 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 19 від 15 травня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕАЛ-ТРЕНД".

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕАЛ-ТРЕНД" № 19 від 15 травня 2019 року датою їх подання на реєстрацію, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 62 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Аналізуючи дані положення КАС України, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу на приписи п.п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010 р., (зі змінами), яким передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами ПК України та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та зазначення дати її реєстрації, у зв`язку з чим у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання зареєструвати податкову накладну датою її подання на реєстрацію суд відмовляє.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється згідно вимог статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕАЛ-ТРЕНД" (вул. Клочківська, б. 192-А, поверх 4, кімната 10, м. Харків, 61045) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України № 1229362/40894633 від 19 липня 2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 19 від 15 травня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕАЛ-ТРЕНД".

Зобов`язати Державну фіскальну службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕАЛ-ТРЕНД" (вул. Клочківська, б. 192-А, поверх 4, кімната 10, м. Харків, 61045, ) № 19 від 15 травня 2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕАЛ-ТРЕНД" (вул. Клочківська, б. 192-А, поверх 4, кімната 10, м. Харків, 61045, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 3842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18 вересня 2019 року.

Суддя Бадюков Ю.В.