Справа № 189/576/19(2-а/189/45/19)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 189/576/19(2-а/189/45/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2019 р. (суддя Чорна О.В.) в адміністративній справі №189/576/19(2-а/189/45/19) за позовом ОСОБА_1 до полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: поліцейський взводу №2 роти №1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кочмала Ілля Владиславович, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАВ №1017784 від 26.03.2019 року, винесену інспектором роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кочмалою І.В. про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2019 р. позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову суду, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що факт скоєння правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами.

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду справи, до суду уповноважених представників не направили, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі частини 4 статті 229 цього ж Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою сторін.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

26 березня 2019 року позивач, керуючи транспортним засобом у складі тягача марки MAN TGS 26.440 (номерний знак НОМЕР_1 ), з напівпричепом марки BECTT 975310 (номерний знак НОМЕР_2 ), о 22:49 год., на автомобільній дорозі Е-065, був зупинений інспектором поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кочмалою І.В., який виніс відносно позивача постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1017784 від 26.03.2019 року.

Відповідно до постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП України, оскільки «порушив правила проїзду великогабаритних та великовагових ТЗ автомобільними дорогами та вулицями, був відсутній дозвіл НПУ, так ширина складає 3 метри, чим порушив п. 22.5 ПДР України. Боді НОМЕР_3 , 00270, чим порушив КМУ № 30 ч. 4 порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобілів дорогами, вулицями або залізничними переїздами» (а.с. 5).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надано жодних доказів дотримання процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам, дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів із складенням відповідного документу.

Колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи (Стаття 96 Кодексу адміністративного судочинства України). Крім того, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідачем в апеляційній скарзі зазначено та підтверджено відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, що позивач надав працівникам патрульної поліції дозвіл на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові або габаритні параметри якого перевищують нормативні від 25.03.2019, у якому чітко прописано маршрут його руху, та відповідно до якого позивач не мав права в`їжджати на територію міста Кривий Ріг, а повинен був їхати в об`їзд міста.

Згідно витягу з АРМОР, габарити транспортного засобу позивача (д/ш/в): 24/3,75/4,49 (а. с. 32). Таким чином, помилковими є висновку суду першої інстанції, що факту перевищення габаритів вантажу (ширини) жодними допустимими доказами не підтверджено.

Також, суд першої інстанції встановив, що дозвіл органу Національної поліції на рух за визначеним маршрутам позивач мав, на вимогу поліцейського цей дозвіл пред`явив. Однак, у дозволі чітко визначено маршрут перевезення та вказано - до межі м. Кривий Ріг, тоді як позивача зупинили працівники поліції у місті Кривому Розі. Позивач, у свою чергу, не заперечував обставину руху на вказаному автортанспорті по місту Кривий Ріг.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2019 р. в адміністративній справі №189/576/19(2-а/189/45/19) - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 18 вересня 2019 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук