Справа № 640/21584/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Імперіал Тобакко Продакшн Україна" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Імперіал Тобакко Продакшн Україна" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.10.2018, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Імперіал Тобакко Продакшн Україна" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників Державної фіскальної служби від 10 жовтня 2018 року №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Імперіал Тобакко Продакшн Україна" відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування своєї позиції апелянт зазначає, що висновок викладений Головним управління Державної фіскальної служби у місті Києві в акті від 24 вересня 2018 ороку №2804/28-10-41-04/20043260 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства "Імперіал Тобакко Продакшн Україна" з питань своєчасності повноти нарахування та сплати акцизного податку за період з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2017 року" про порушення підпункту 213.1, підпункту 213.2.1 пункту 213.2 статті 213 Податкового кодексу України є необґрунтованим, оскільки партію тютюнових виробів позивачем втрачено внаслідок крадіжки, у зв`язку з чим останній звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, що в розумінні Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" є форс-мажорною обставиною, отже у позивача відсутній обов`язок нараховувати та сплачувати податкове зобов`язання з акцизного податку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, 24 вересня 2018 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства "Імперіал Тобакко Продакшн Україна" з питань своєчасності повноти нарахування та сплати акцизного податку за період з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2017 року, результати якої оформлені актом від 24 вересня 2018 ороку №2804/28-10-41-04/20043260 (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою Приватного акціонерного товариства "Імперіал Тобакко Продакшн Україна" з питань своєчасності нарахування та сплати акцизного податку за період з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2017 року встановлено порушення підпункту 213.1.1 пункту 213.1 статті 213, підпункту 213.2.1 пункту 213.2 статті 213 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання з акцизного податку за листопад 2017 року на 3 474 971,5 грн.

На підставі акту перевірки Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято податкове повідомлення-рішення від 10 жовтня 2018 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем тютюн та тютюнові вироби на загальну суму 3 343 714,38 грн (за податковим зобов`язанням 3 474 971,5 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 868 742,88 грн.).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 07 грудня 2018 року №39741/6/99-99-11-06-01-25 скаргу позивача на податкове повідомлення-рішення від 10 жовтня 2018 року № залишено без задоволення.

Незгода позивача з податковим повідомленням-рішенням від 10 жовтня 2018 року № зумовила звернення до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, зазначив, що висновки Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про порушення позивачем вимог підпункту 213.1.1 пункту 213.1 статті 213, підпункту 213.2.1 пункту 213.2 статті 213 Податкового кодексу України знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, аргументуючи свою позицію наступним.

Як свідчать матеріали справи, згідно із запитом Офісу ВПП ДФС від 26.03.2018 №13344/10/28-10-41-04-08, за результатами проведеного аналізу податкової декларації позивача з акцизного податку за листопад 2017 року від 15.12.2017 № встановлено, що в додатку 4 до даної декларації «Розшифровка оборотів, які не підлягають оподаткуванню, звільняються від оподаткування, оподатковуються за нульовою ставкою» ПАТ "Імперіал Тобакко Продакшн Україна" безпідставно включено до неоподатковуваних обсягів тютюнові вироби у кількості 5 830 тис.шт. на суму акцизного податку 3475 тис.грн. згідно митної декларації від 28.11.2017 № UA100110/2017/412674, оскільки на час подання декларації акцизного податку інформація про фактичне вивезення товарів відсутня. У зв`язку із чим, позивачу було запропоновано протягом 15 робочих днів надати інформацію (пояснення та їх документальне підтвердження) з приводу підстав для включення до складу додатку 4 «Розшифровка оборотів, які не підлягають оподаткуванню, звільняються від оподаткування, оподатковуються за нульовою ставкою» декларації акцизного податку за листопад 2017 року митної декларації від 28.11.2017 № UA100110/2017/412674.

ПАТ "Імперіал Тобакко Продакшн Україна" листом від 24.04.2018 надало пояснення, що підприємством було відвантажено 28.11.2017 тютюнові вироби 5 830 тис.шт. на загальну вартість 31 598,60 Євро, однак 29.11.2017 було здійснено напад на автомобіль з тютюновими виробами, в результаті якого невідомі особи заволоділи автомобілем з продукцією.

Як зазначає податковий орган, наданими поясненнями та доданими копіями документів не обґрунтовано правомірність включення до складу додатку 4 «Розшифровка оборотів, які не підлягають оподаткуванню, звільняються від оподаткування, оподатковуються за нульовою ставкою» декларації акцизного податку за листопад 2017 року митної декларації від 28.11.2017 № UA100110/2017/412674.

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової виїзної перевірки.

Так, відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до вимог пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

З наведених норм вбачається, що виявлена контролюючим органом недостовірність даних, що містяться у поданих платником податків податкових деклараціях, визначається законодавцем в якості підстави для призначення позапланової перевірки платника податків лише у випадку, коли сумніви, які виникли у контролюючого органу, не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

Отже, передувати прийняттю контролюючим органом наказу про проведення перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України має відповідний письмовий запит контролюючого органу про надання пояснень та їх документального підтвердження і невиконання такого запиту платником податків.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, є підстави для призначення документальної позапланової перевірки.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання умов контракту №75/ехр від 01 квітня 2016 року позивачем 28 листопада 2017 року відвантажено тютюнові вироби в кількості 830,0 тисяч штук загальною вартістю 31 598,60 євро, що підтверджено наступними документами: інвойсом IV 178759 від 28 листопада 2017 року, накладною на відпуск товарів/матеріалів IV 178759 від 28 листопада 2017 року, податковою накладною №83 від 28 листопада 2017 року, митною декларацією №UA100110/2017/412674 від 28 листопада 2017 року, CMR №211942 від 28 листопада 2017 року, дорученням №192937 від 28 листопада 2017 року, актом загрузки від 28 листопада 2017 року.

Через електронний документообіг Приватним акціонерним товариством "Імперіал Тобакко Продакшн Україна" 15 грудня 2017 року надіслано до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби декларацію акцизного податку за листопад 2017 року № з додатками. В додатку 4 вказаної декларації "Розшифровка оборотів, які не підлягають оподаткуванню, звільняються від оподаткування, оподатковуються за нульовою ставкою у графі 14 "Дата перетину митного кордону" позивачем не зазначена дата перетину митного кордону України товару на суму акцизного податку 3 474 951,50 грн (гр. 10), яка не підлягає оподаткуванню по митній декларації від 28 листопада 2017 року №UA100110/2017/412674, номер якої вказано у графі 15 "Номер".

При цьому, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2017 року внесено запис про кримінальне провадження №0002025, згідно фабули якого 29 листопада 2017 року двоє невідомих осіб чоловічої статі погрожуючи предметом зовні похожим на пістолет незаконно заволоділи автомобілем д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 , в якому перебували тютюнові вироби, чим завдали Товариству з обмеженою відповідальністю "Ламан Тран-Експрес" матеріального збитку в особливо великих розмірах.

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено відсутність фактичного вивезення підакцизних товарів, вказаних у митній декларації від 28 листопада 2017 року №UA100110/2017/412674, за межі митної території України.

З огляду на викладене, відповідач вказує, що у позивача на дату подання декларації з акцизного податку за листопад 2017 року в наявності митна декларація (експорт), по якій відсутні відомості, що підтверджують фактичне вивезення товару за межі митної території України, відповідно, позивачем не виконуються вимоги підпункту 213.2.1 пункту 213.2 статті 213 Податкового кодексу України щодо операцій з підакцизними товарами, які не підлягають оподаткуванню, і, відповідно, такі товари підлягають оподаткуванню акцизним податком згідно з підпунктом 213.1.1 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України, що призвело до заниження позивачем податкового зобов`язання з акцизного податку за листопад 2017 року на 3 474 971,50 грн.

Позивач, обґрунтовуючи неправомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, посилається на вимоги пп. А) п. 216.3 ст. 216 ПК України та стверджує про наявність форс-мажорних обставин.

Згідно підпунктів 213.1.1, 213.1.6 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є операції з: реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції); обсяги та вартість втрачених підакцизних товарів (продукції), що перевищують встановлені норми втрат з урахуванням пункту 214.6 статті 214 цього Кодексу.

Пунктом 216.3 статті 216 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкового зобов`язання щодо зіпсованого, знищеного, втраченого підакцизного товару (продукції) є дата складання відповідного акта. У цьому пункті втраченим є товар (продукція), місцезнаходження якого платник податку не може встановити.

Разом з цим, пунктом 216.3 статті 216 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання щодо втраченого підакцизного товару (продукції) не виникає, якщо:

а) платник податку документально зафіксував ці втрати та надав контролюючим органам необхідні докази того, що відповідний підакцизний товар (продукцію) утрачено внаслідок аварії, пожежі, повені чи інших форс-мажорних обставин і його використання на митній території України є неможливим;

б) підакцизний товар (продукцію) утрачено внаслідок випаровування в процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування такого товару (продукції) чи з іншої причини, пов`язаної з природним результатом. Ця вимога застосовується у разі втрати підакцизних товарів (продукції) у межах нормативів втрат, які затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, не підлягають оподаткуванню операції з підакцизними товарами у разі підтвердження факту вивезення (експорту) підакцизних товарів (продукції) платником податку за межі митної території України, або підтвердження втрати такої продукції внаслідок форс-мажорних обставин.

Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно (ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні").

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Отже, протиправні дії третіх осіб є форс-мажорною обставиною визначеною статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", яка підлягає засвідченню Торгово-промисловою палатою України.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) встановлено Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії Торгово-промислової палати від 15 липня 2014 року № 40(3).

Відповідно до пункту 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.

Як свідчать матеріали справи, позивачем не надано на підтвердження форс-мажорних обставин сертифікат Торгово-промисловою палатою України, як це передбачено ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні".

Тобто у позивача відсутні належні доказами наявності форс-мажорної обставини, яка звільняє від оподаткування, отже такі товари (продукція) підлягають оподаткуванню відповідно до підпункту 213.1.1 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України.

За таких обставин, висновки Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про порушення позивачем вимог підпункту 213.1.1 пункту 213.1 статті 213, підпункту 213.2.1 пункту 213.2 статті 213 Податкового кодексу України є правомірними.

Посилання позивача на факт відкриття кримінального провадження №0002025, яке внесене до ЄРДР не може підтверджувати його довід щодо втрати товару внаслідок протиправних дій третіх осіб (вчинення розбою), оскільки факти вчинення злочину можуть встановлюватися виключно відповідним вироком суду, який набрав законної сили, а фактом відкриття кримінального провадження.

Також є безпідставним посилання позивача на уточнюючу декларацію з акцизного податку за листопад 2017 року, у якій зменшено суму пільг у рядку Б11 "Сума пільг операцій, які не підлягають оподаткуванню акцизним податком (пункт 213.2 статті 213 розділу ІV Кодексу)" і додано суму 3 474 972 грн. в рядок зобов`язань Б1 "Операції з реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції)", але одночасно знято дану суму по рядку Б9.2 "Інші випадки" Д1 (к.16), подану 18 січня 2019 року, оскільки така декларація подана після проведення перевірки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Імперіал Тобакко Продакшн Україна" - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюка А.Г.

Повний текст постанови виготовлено 19.09.2019.