Справа № 520/9098/19
Суддя: Мінаєва К.В.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 вересня 2019 р. № 520/9098/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мінаєвої К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26,м. Харків,61002, ) третя особа: Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 08.08.2019 р. про закінчення виконавчих проваджень №59172911 та №59173026;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області поновити виконавчі провадження №59172911 та №59173026.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що на підставі Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 р. у справі №520/1544/19 було видано виконавчі листи. Постановами державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області були відкриті виконавчі провадження №59172911 та №59173026, в межах яких були винесені постанови про накладення штрафу на боржника ГУ ПФУ у Харківській області в розмірі 5100,00 грн. за не виконання рішення суду. У зв`язку з невиконанням рішення суду 08.08.2019 р. винесені постанови про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200,00 гр. та в цей же день виконавець надіслав до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виніс постанови про закінчення виконавчих проваджень. Позивач вважає такі дії державного виконавця передчасними та, не погоджуючись з прийнятими постановами державного виконавця, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає, що державним виконавцем вжито всі необхідні заходи, відповідно до розділу VІІІ Закону України «Про виконавче провадження», в якому закріплений на законодавчому рівні загальний порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі з повідомленням сторін. Справа призначена на 12.09.2019 р.

12.09.2019 р. від представника позивача електронною поштою до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника. 12.09.2019 р. від відповідача надійшло клопотання, в якому представник просив суд розглянути справу без участі представника в письмовому провадженні. 12.09.2019 року третя особа електронною поштою направила суду клопотання, в якому просила суд розглянути справу без участі представника. Зазначила, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Ухвалою суду від 12.09.2019 р. подальший розгляд справи призначено здійснювати в порядку письмового провадження.

За правилами, встановленими ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно ч.4 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Справа розглянута у строк, передбачений ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України. Повний текст складено за правилами ч.4 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, дослідивши надані докази, надавши оцінку всім аргументам учасників справи проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 р. у справі №520/1544/19 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 :

- ОСОБА_2 протиправними дії Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2016 року;

- зобов`язано Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України (64309, Харківська обл., м. Ізюм, просп. Незалежності, б. 2) поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 ) з 01.03.2016 року;

- зобов`язано Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України сплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 ) заборгованість з виплати пенсії з 01.03.2016 року;

- допущено до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 ) у межах суми стягнення за один місяць;

- в іншій частині вимог адміністративний позов залишено без задоволення;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України () сплачений судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотри тисячі) грн.

Рішення суду від 21.03.2019 р. набрало законної сили 23.04.2019 р.

08.05.2019 р. направлені поштою на адресу позивача виконавчі листи, зокрема:

- щодо зобов`язання Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_3 з 01.03.2016 року. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць;

- щодо зобов`язання Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України сплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії з 01.03.2016 року. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць.

22.05.2019 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області Барановою Я.О. винесені постанови про відкриття виконавчого провадження №59173026 та №59172911 із примусового виконання виконавчих листів №520/1544/19, виданих 08.05.2019 р. Харківським окружним адміністративним судом. Ізюмському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України як боржнику встановлений строк 10 робочих днів для виконання рішення. (а.с.44, 68). Відповідно повідомлень про вручення поштового відправлення, вищезазначені постанови були відправлені виконавцем 23.05.2019 р. та отримані боржником 13.06.2019 р. (а.с.45-46, 69-70)

21.06.2019 р. Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області направлено до Відділу примусового виконання рішень листи щодо виконання рішення суду, в яких Управління зазначило, що рішення суду від 21.03.2019 р. №520/1544/19 виконано, негайне виконання в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць буде проведено після відкриття поточного рахунку у ПАТ «Ощадбанк», доплата за минулий період буде проведена за окремим порядком після затвердження Кабінетом Міністрів України. (а.с.47, 71)

05.07.2019 р. виконавцем винесені постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення у повному обсязі, накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. у кожному провадженні. (а.с.48, 72)

18.07.2019 р. Головному управлінню Пенсійного Фонду України в Харківській області Відділом направлено, зокрема, постанови про накладення штрафу, які отримані Управлінням 19.07.2019 р. (а.с.50, 74)

08.08.2019 р. державним виконавцем винесено постанови про накладення штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. у кожному провадженні. відносно Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України за повторне невиконання рішення суду в повному обсязі. (а.с.54, 78)

08.08.2019 р. старшим державним виконавцем Барановою Я.О. направлено повідомлення №59173026 та №59172911 про вчинення кримінального правопорушення, в яких виконавець просить Головне управління Національної поліції у Харківській області розглянути питання про притягнення посадових осіб Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, відповідальних за виконання рішення суду по справі №520/1544/19, до кримінальної відповідальності за невиконання виконавчих листів №520/1544/19, виданих 08.05.2019 р. Харківським окружним адміністративним судом. (а.с.56-57, 80-81)

08.08.2019 р. державним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень на підставі п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с.58, 82)

Позивач, вважаючи дії державного виконавця щодо закінчення виконавчих проваджень передчасними, звернувся до суду з даним позовом про скасування постанов від 08.08.2019 р. про закінчення виконавчих проваджень №59172911 та №59173026 та їх поновлення.

З урахуванням викладених обставин справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно вимог ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частинами першою, другою статті 75 цього ж Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, Законом України "Про виконавче провадження" не встановлено строків накладення штрафів за невиконання рішення, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Частиною третьою ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, положеннями Закону України "Про виконавче провадження" встановлено послідовність дій державного виконавця, зокрема, до таких дій відносяться: 1) накладення на боржника штрафу та перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин); 2) накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин); 3) звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів справи, незважаючи на значний проміжок часу, який минув після ухвалення на користь позивача судового рішення у справі №520/1544/19, та пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих на виконання цього рішення, воно досі залишається невиконаним у повному обсязі.

Зважаючи на необхідність забезпечення захисту порушених прав позивача на отримання свого активу за судовим рішенням, яке набрало законної сили, суд зазначає.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Варто також зауважити, що у справах «Шмалько проти України», «Іммобільяре Саффі проти Італії» ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (до прикладу справа «Сук проти України»).

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови від 08.08.2019 р. про закінчення виконавчих проваджень №59172911 та №59173026 з виконання виконавчих листів №520/1544/19, виданих Харківським окружним адміністративним судом, є передчасними, оскільки пенсійним органом рішення суду фактично не виконане.

Аналогічна правова позиція суду викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №750/9782/16-а.

Щодо позовних вимог про зобов`язання поновити виконавчі провадження суд зазначає.

Відповідно ч.1, 2 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Враховуючи приписи ч.1 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження", скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень №59172911 та №59173026 матиме наслідком відновлення виконавчого провадження.

Отже, скасування постанов державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень є достатнім та належним способом захисту порушеного права позивача.

Аналогічна правова позиція суду викладена в постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №161/10420/14-а.

За правилами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваних постанов про закінчення виконавчого провадження.

З урахуванням викладених обставин справи та аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст.72-77, 242-246, 255, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26,м. Харків,61002, ) третя особа: Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України про скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 08.08.2019 р. про закінчення виконавчих проваджень №59172911 та №59173026.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26,м. Харків,61002, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) сплачену суму судового збору у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 20 вересня 2019 року.

Суддя Мінаєва К.В.