Справа № 682/2782/19
Суддя: Шевчук В. В.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/2782/19
Провадження № 2-а/682/76/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря Придачук Г.Л.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Славута справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження,-

в с т а н о в и в:

12.09.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження.

Позов обґрунтовує тим, що постановою старшого сержанта поліції Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області Римарчука Володимира Васильовича від 04.09.2019 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 255 грн., оскільки згідно даних оскаржуваної постанови він, керуючи автомобілем «Фольксваген Гольф», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Славута по вул. Я.Мудрого, 28, здійснив зупинку та стоянку ближче 5 м від контейнерів для збирання побутових відходів, чим порушив п.15.9.е) ПДР України.

Вважає таку постанову поліцейського незаконною з наступних підстав. Керуючи транспортним засобом, він був вимушений здійснити його зупинку на правій стороні проїжджої частини за контейнерами для збирання побутових відходів, ввімкнувши аварійну сигналізацію. В цей час до нього під`їхали працівники поліції, які після вимоги надати посвідчення водія та ін. документи, повідомили, що він порушив вимоги ПДР, зупинившись ближче 5 метрів від контейнерів для відходів. Не взявши до уваги пояснення про те, що це вимушена зупинка на відстані більше 5 метрів від контейнерів, проігнорувавши прохання скористатись правом на правову допомогу, виніс спірну постанову, де вказав, що вищенаведеними діями позивач порушив п.15.9.е Правил дорожнього руху, що свою чергу встановлює заборону зупинки транспортних засобів ближче 30 м від посадових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів. В зв`язку з наведеним просить спірну постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, його представник, адвокат Жилюк О.О. надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не прибув.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, здійснивши системний аналіз правових норм, суд вважає, що позов задоволенню підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою ПС РПП Славутського ВПГУНП старшого сержанта поліції Римарчука Володимира Васильовича від 04.09.2019 серії ДП18 №382832 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП та притягнено до відповідальності у виді сплати штрафу на суму 255 грн, оскільки 04.09.2019 о 12 год ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Фольксваген Гольф», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Славута по вул. Я.Мудрого, 28, здійснив зупинку та стоянку ближче 5 м від контейнерів для збирання побутових відходів, чим порушив п.15.9.е) ПДР України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідальність передбачена ч.1 ст.122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.15.9.е) Правил дорожнього руху, в порушенні якого згідно даних спірної постанови обвинувачується позивач, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

З наведеного слідує, що винесенні спірної постанови поліцейським невірно вказано пункт Правил дорожнього руху, який на його думку був порушений позивачем, що вказує на порушення встановленого порядку винесення постанови, оскільки зазначений в ній опис обставин справи не відповідає нормі Правил дорожнього руху, в порушенні якої обвинувачується позивач, оскільки п.15.10.е) Правил дорожнього руху вказує, що стоянка забороняється ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що згідно із вимогами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Належним доказом вчинення позивачем вищевказаного правопорушення, виходячи з його природи, та крім передбачених ст.251 КУпАП доказів, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 5 метрів від контейнерів для побутових відходів (наведена позиція висловлена в постанові Касаційного адміністративного суду від 18.07.2019 по справі №216/5226/16-а).

Натомість, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови відповідні заміри працівники поліції не проводили. Всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України відповідач не надав будь яких доказів, які б підтверджували законність прийнятої постанови.

Окрім того, з даних спірної постанови слідує, що позивач здійснив зупинку та стоянку транспортного засобу що на думку інспектора є порушенням вимог Правил дорожнього руху, тоді як п.15.9.е) Правил дорожнього руху заборонена саме зупинка транспортного засобу, а не стоянка. Норми ПДР розрізняють поняття «зупинки» та «стоянки», які мають різне значення.

Оскільки позивач не визнає факт скоєння ним адміністративного правопорушення, а також враховуючи вимоги ст.77 КАС України, суд приходить до висновку, що спірна постанова підлягає скасуванню, так як на підтвердження обґрунтованості її прийняття відповідачем не надано жодного належного доказу.

Керуючись ч.1 ст.122 КУпАП, ст.ст.9, 77, 229, 244-246, 255, 286, 293 КАС України суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову ПС СРПП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшого сержанта поліції Римарчука В.В. серії ДП18 №382832 від 04.09.2019 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.