Справа № 520/2915/19
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 р.Справа № 520/2915/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Жданюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 року, суддя Рубан В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 08.07.19 року по справі № 520/2915/19

за позовом ОСОБА_1

до Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 15.11.2013 про скасування рішення ГУ МВС України в Харківській області від 07.07.2006 року про набуття громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянства України.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, а дії відповідача при його винесенні є такими, що не відповідають чинному законодавству України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 15.11.2013 про скасування рішення ГУ МВС України в Харківській області від 07.07.2006 року про набуття громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянства України. Стягнуто з Головного управління Державної міграційної служби України України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

16.09.2019 представником позивача подано до суду заяву з питань відшкодування судових витрат, а саме витрат на пов`язаних з правничою допомогою.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 20.06.2006 позивач звернувся з заявою до УГІРФО УМВС України в Харківській області про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

В якості підтвердження свого постійного проживання на території України, позивач надав рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.06.2006 року, яким встановлено факт проживання позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Агджабеді республіки Азербайджан в Україні постійно з серпня 1989 по грудень 1990 року.

07.07.2006 за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, відповідачем прийнято рішення про набуття ОСОБА_1 громадянства України згідно із ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

23.11.2009 року Печенізьким РВ ГУМВС України в Харківській області позивача документовано паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

20.09.2013 року на адресу голови Жовтневого районного суду м. Харкова Головним управлінням ДМС України в Харківській області направлено запит щодо підтвердження факту винесення рішення від 20.06.2006 року по справі № 20-614-06 про встановлення факту постійного проживання на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповіді суду № А-1/1 від 01.10.2013 року на адресу Головного управління ДМС у Харківській області повідомлено, що згідно алфавітних показників цивільних справ за 2006 рік справа про встановлення факту постійного проживання на території України ОСОБА_1 не зареєстрована.

У зв`язку з викладеним вище, 11.11.2013 року ГУ ДМС у Харківській області складено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України позивачем.

15.11.2013 року ГУ ДМС України в Харківській області прийнято рішення про скасування рішення ГУ МВС України в Харківській області від 07.07.2006 року про набуття громадянином ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням, оскільки громадянство України набуто внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей.

Матеріали справи не містять доказів направлення/отримання позивачем оскаржуваного рішення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 18.01.2001 року № 2235-III "Про громадянство України" (надалі - Закон № 2235-III), особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повно рідні та неповно рідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повно рідні та неповно рідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Згідно з ст. 17 Закону № 2235-III, громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону № 2235-III, підставами для втрати громадянства України є, зокрема, набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Згідно з ст. 21 Закону № 2235-III, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень , затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 року № 588/2006) (надалі - Порядок № 215).

Відповідно до п.25 Порядку № 215 (в редакції, яка діяла на момент подачі позивачем заяви про набуття громадянства України за територіальним походженням), для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої постійно проживали до 16 липня 1990 року на територіях, зазначених у абзаці першому пункту 22 цього Порядку (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 22 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника до 16 липня 1990 року на територіях, зазначених у абзаці першому пункту 22 цього Порядку; б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника з батьком чи матір`ю.

Подана заява позивача з додатками до неї для оформлення набуття громадянства була перевірена фахівцями відповідача, за результатами розгляду яких 20.06.2006 відповідачем прийнято рішення про оформлення набуття позивачем громадянства України за територіальним походженням, а отримавши паспорт громадянина України у 2006 році та отримані ним нові паспорти у зв`язку із непридатністю до подальшого використання у 2007, 2009,2011 роках позивач вважав, що ним додержані вимоги закону щодо визначення громадянства.

Згідно п. 96, 97 Порядку № 215 (в редакції, яка діяла на момент скасування рішення про набуття позивачем громадянства України), подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України. Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

Рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується начальником головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступником. Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України. Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

Отже, скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Скасування рішення про оформлення набуття громадянства за територіальним походженням потребує наявності достатніх та належних доказів щодо встановлення факту подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Єдиною підставою для скасування Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області рішення від 07.07.2006 року про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , 30.03.1966 року є інформація, яка зазначена у листі Жовтневого районного суду м.Харкова від 01.10.2013 року №А-1/1, яким міграційну службу повідомлено, що згідно алфавітних показників цивільних справ за 2006 рік справа про встановлення факту постійного проживання на території України ОСОБА_1 не зареєстрована.

Так, на думку міграційної служби, на підтвердження факту проживання на території України заявником було надано судове рішення, яке не існує, а отже при набутті громадянства позивачем надано завідомо неправдиві відомості та фальшиві документи.

Проте, інформаційний лист Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.10.2013 року №А-1/1 про відсутність у провадженні суду справи відносно ОСОБА_1 не є належним доказом факту підроблення документів чи надання неправдивих відомостей, а тому не може слугувати підставою скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Відповідачем не надано належних доказів у розумінні ст. 77 КАС України на підтвердження факту подання позивачем свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, таких як вирок суду за ст. 358 Кримінального кодексу України.

Крім того, відсутні докази щодо скасування рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.06.2006 року у цивільній справі №20-614-06 про встановлення факту проживання позивача на території України.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Стосовно поданої представником позивача заяви з питань відшкодування судових витрат, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню та зазначає наступне.

На підтвердження понесення позивачем судових витрат протягом розгляду справи надано: копії договору про надання правничої допомоги №Д-11/19 від 26.02.2019 із адвокатом Вітер Н.В., додаткової угоди № 2 від 26.02.2019 року до договору про надання правничої допомоги №Д-11/19 від 26.02.2019, копію довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" про відкриття розрахункового рахунку на ім`я ОСОБА_2 , копії квитанцій ПАТ КБ "ПриватБанк" про сплату оплату послуг від 29.08.2019, від 09.09.2019, копію звіту ПАТ КБ "ПриватБанк" за р/рахунком НОМЕР_2 за серпень, вересень 2019 рік, копію акту виконаних робіт № 2 від 16.09.2019 до договору про надання правничої допомоги №Д-11/19 від 26.02.2019.

Відповідно до акту виконаних робіт (надання послуг) №2 від 16.09.2019 року до договору про надання правової допомоги №Д-11/19 від 26.02.2019 року позивачу було надано послуги на загальну суму 5400,00 грн., а саме: складання відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДМС України в Харківській області 23.08.2019 - 2500,00 грн., складання відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДМС України в Харківській області 10.09.2019 - 2500,00 грн., представництво інтересів у судовому засіданні 16.09.2019 - 400,00 грн.

Відповідно до положень ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Як передбачено приписами ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із приписами ч.7 ст.139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, надану протягом розгляду справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 5400,00 грн. підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДМС в Харківській області.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 року по справі № 520/2915/19 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (61057, м. Харків, вул. Римарська,24, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНПП НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5400,00 грн. (п`ять тисяч чотириста гривень 00 коп.).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Рєзнікова
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 20.09.2019 року