Справа № 560/1536/19
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1536/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

19 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до у якому просив суд:

- визнати протиправним діяння Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо зменшення з 01 січня 2019 року із 90 відсотків і визначення довічного щомісячного грошового утримання для ОСОБА_1 у розмірі 80 процентів грошового утримання судді апеляційного суду;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області з 01 січня 2019 року та 01 лютого 2019 року провести для ОСОБА_1 перерахунок розміру довічного щомісячного грошового утримання у розмірі 90 процентів від грошового утримання судді апеляційного суду та виплатити різницю між виплаченим та перерахованим розміром довічного щомісячного грошового утримання;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області в подальшому стосовно ОСОБА_1 утримуватися від проведення нарахування та виплати довічного щомісячного грошового утримання судді у розмірі меншому ніж 90 процентів від грошового утримання судді апеляційного суду та від зменшення 90 відсотків довічного щомісячного грошового утримання судді;

- стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення ОСОБА_1 з 01 січня 2019 року розміру суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, з 90% до 80%.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01 січня 2019 року щомісячного довічного грошового утримання судді апеляційного суду, виходячи з 90% суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, з урахуванням проведених виплат та виплатити різницю між виплаченим та перерахованим розміром довічного щомісячного грошового утримання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 768 грн. 40 коп. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Указом Президента України від 27 червня 1996 року та наказом управління юстиції у Хмельницькій області від 22 липня 1996 року ОСОБА_1 призначено суддею Старокостянтинівського районного суду.

25 червня 2007 року постановою Верховної Ради України позивач обраний суддею апеляційного суду Хмельницької області.

Рішенням Вищої Ради Юстиції від 08 грудня 2016 року ОСОБА_1 звільнено з посади судді апеляційного суду Хмельницької області у зв`язку із виходом у відставку та наказом голови апеляційного суду Хмельницької області № 43105-031 від 12 грудня 2016 року та відраховано зі штату апеляційного суду.

Із 13 грудня 2016 року Старокостянтинівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України ОСОБА_1 призначено довічне щомісячне грошове утримання у розмірі 80% грошового утримання судді апеляційного суду.

При здійснені розрахунку стажу роботи ОСОБА_1 , відповідачем було взято до уваги лише період роботи безпосередньо суддею - 20 років 4 міс., з 27 липня 1996 року по 12 грудня 2016 року.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 квітня 2017 року по справі № 683/600/17, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Старокостянтинівське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Хмельницької області здійснити з 13 грудня 2016 року перерахунок, призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, з розрахунку 90 відсотків від грошового утримання працюючого судді апеляційного суду та виплати ОСОБА_1 різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до вказаного рішення колегія суддів зазначила, що ще в липні 2007 року позивач набув право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді виходячи зі стажу на посаді судді, до якого також зарахований і період проходження строкової військової служби, половина строку навчання на денній формі юридичного факультету КДУ ім.Т.Шевченка та період роботи на посаді помічника прокурора Шепетівської прокуратури та прийшла до висновку, що позивач повинен отримувати щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% суддівської винагороди судді.

Із 01 січня 2019 року позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням довідки, виданої Апеляційним судом Хмельницької області від 29 грудня 2018 року № 06-297/18 та здійснено розрахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2019 року який становить: 29 073,00 грн. (оклад) + 17 443,80 грн. (надбавка за вислугу років - 60 %) = 46 516,80 грн. (суддівська винагорода) х 80 % = 37 213,44 грн.

У зв`язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та підвищенням посадових окладів суддів позивачу з 01 лютого 2019 року проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням довідки, виданої Апеляційним судом Хмельницької області від 22 січня 2019 року № 06-41/19, який становить: 31 697,00 грн. (оклад) + 19 018,20 грн. (надбавка за вислугу років - 60 %) = 50 715,20 грн. (суддівська винагорода) х 80 % = 40572,16 грн.

Не погодившись із таким розрахунком, позивач 08 квітня 2019 року звернувся до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Листом від 26 квітня 2019 року № 1115/Ю-8 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку розміру довічного грошового утримання та зазначено, що дії на майбутнє зобов`язань, покладених судовим рішенням, виходячи із змісту статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, судом у конкретній справі вирішується спір, предмет якого існує на час розгляду справи. Відповідно до вимог статей 2, 5, 168 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути порушені у майбутньому.

При цьому, відповідач вказав, що при здійсненні перерахунку з 01 січня 2019 року та 01 лютого 2019 року щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 визначено у розмірі 80% суддівської винагороди, що відповідає 20 рокам стажу на посаді судді.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія судів зазначає наступне.

Статтею 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Однак, згідно з абз. 4 п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таку ж норму містили і положення пункту 11 Перехідних положень Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 р. № 2453-VI, в силу якого судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Постановою Старокостянтинівського районного суду від 03 квітня 2017 року по справі №683/600/17 встановлено, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу протягом 1983-1986 років (2 роки 7 місяців 24 дні), навчався на денній формі юридичного факультету Київського Державного університету ім. Т. Шевченка з 1986 року по 1991 рік (4 роки 9 місяців 24 дні), а з серпня 1991 року по липень 1996 року працював у Шепетівській прокуратурі на посаді помічника прокурора (майже 5 років). Такі обставини відповідачем у справі не заперечувались.

З 13 липня 2007 року за ОСОБА_1 визнано право на отримання довічного грошового утримання, яке було призначено і виплачувалось одночасно із грошовим утриманням судді. В подальшому на підставі Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року позивачу припинено виплату такого утримання. Згідно з розрахунком стажу роботи судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, від 12.06.2007 року № 838, виданим Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Хмельницькій області, стаж роботи ОСОБА_1 станом на 20 липня 2007 року становить 20 років. На підтвердження зазначеного позивачем надано також копію листа ДСА України від 11.07.2007 року № 17-4388/07 щодо надання дозволу на отримання щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 , наказ в.о. голови Апеляційного суду Хмельницької області від 30.07.2007 року про виплату судді ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що ще в липні 2007 року позивач набув право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді виходячи зі стажу на посаді судді, до якого також зарахований і період проходження строкової військової служби, половина строку навчання на денній формі юридичного факультету КДУ ім. Т. Шевченка та період роботи на посаді помічника прокурора Шепетівської прокуратури.

Також суд зазначає, що відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" (в редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус суддів" від 24 лютого 1994 року), який був чинний на момент призначення позивача на посаду судді, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з указами Президента України № 584/95 від 10 липня 1995 року "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" та № 1061/2002 від 25 листопада 2002 року "Про внесення змін до указу Президента України від 10.07.1995 року № 584" до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Аналогічні положення були закріплені і в постанові Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №685 "Про оплату праці та щомісячне довічне грошове утримання судді" зі змінами.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що період проходження строкової військової служби позивачем, період його роботи на посаді помічника Шепетівського міжрайонного прокурора, а також половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі повинні зараховуватись до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання. Отже, стаж роботи позивача із врахуванням зазначених періодів становить понад 30 років.

Пунктом 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Таким чином, позивач повинен отримувати щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% суддівської винагороди судді.

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено право ОСОБА_1 на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% від суддівської винагороди, враховуючи необхідність зарахування до стажу роботи період проходження строкової військової служби, період його роботи на посаді помічника Шепетівського міжрайонного прокурора та половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі. Отже, стаж роботи позивача із врахуванням зазначених періодів становить понад 30 років, що у свою чергу дає підстави позивачу для отримання довічного грошового утримання виходячи з 90% суддівської винагороди.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення позивачу з 01 січня 2019 року розміру суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, з 90% до 80% є протиправними.

Рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, тому колегія суддів йому оцінки не дає.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 вересня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.