Справа № 1140/2921/18
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/2921/18
Суддя І інстанції Притула К.М.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМП-ТРАНС»

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМП-ТРАНС» до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ТЕМП-ТРАНС» звернулося до суду з вищевказаним позовом в якому просило :

- визнати протиправним та скасувати податкові повідіомлення-рішення від 11.07.2018 р. за № 1 та № 1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність висновків податкового органу щодо не встановлення факту реальності господарських операцій із зазначеними в акті перевірки контрагентами, враховуючи той факт що податковим органом не було взято до уваги наявність усіх первинних документів що підтверджують реальність вказаних операцій. Крім того позивач не може нести відповідальність за дотримання податкової дисципліни своїми контрагентами та третіми особами.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року позовні вимоги було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області від 11.07.2018 №1 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 8462181,00 грн., з яких за основним платежем 5875634,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 2586547, 00 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області від 11.07.2018 №1 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 7417536,00 грн. з яких за основним платежем 4945024,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 2472512,00 грн. У задоволені решти позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням ТОВ «ТЕМП-ТРАНС» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду в частині відмовлених позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що судом безпідставно встановлено, що оскільки ТОВ «Лайф Дейз» є фіктивним підприємством, тому відсутнє законне здійснення господарської діяльності із зазначеним підприємством. В той же час вказане підприємство зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку в органах ДФС, має свідоцтво платника ПДВ, а його податкові накладні реєструються компетентними державними органами. Все це свідчить про порушення державою принципу «належного урядування», так як державним органом не здійснено владних повноважень, щодо припинення фіктивного підприємства.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ТОВ «ТЕМП-ТРАНС» підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник контролюючого органу просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Темп-Транс» (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 року та з питання правильності нарахування, обчислення, сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 28.11.2011 по 31.03.2018.

За результатами перевірки складено акт № 35/11-28-14-11/37714210 від 22.06.2018 яким встановлено порушення, позивачем:

- п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 5, п.6, п. 21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України№20 від 31.01.2000 в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 5894588 грн.,

- п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість всього в сумі 5252908 грн.

-п. 201.1 та п.201.10 ст.201 ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ, зі змінами та доповненнями, а саме ТОВ «Темп-Транс» порушено термін реєстрації податкової накладної №135 від 30.06.2017 року на загальну суму 7660 грн. у Єдиному реєстрі податкових накладних.

- порушення ст. 1 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями), у зв`язку з неповерненням валютної виручки в сумі 92065,19 рос.руб. та несвоєчасним поверненням валютної виручки в сумі 31337,33 рос.руб. за роботи, виконані по договору №КТ8/59 від 24.02.2015 року., укладеному з ТОВ «РегионТрансСервис», Росія, та листів-заявок до нього;

- порушення п.1 ст.9 Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю у зв`язку не проведенням підприємством декларування валютних цінностей, що знаходилися за межами України понад терміни, встановлені для проведення розрахунків по договору № №КТ8/59 від 24.02.2015., укладеному з ТОВ «РегионТрансСервис».

Висновки Головного управління ДФС у Кіровоградській області, на підставі яких були прийняті оскаржувані податкові-рішення, полягають в тому, що ТОВ «ТЕМП-ТРАНС» неправомірно віднесло до витрат та сформувало податковий кредит із сум коштів, сплачених за операціями з наступними постачальниками товару та послуг: ТОВ «УКРАЇНА-2000», ТОВ «АРВЕЙД», ТОВ «АКВАМАРІН ТРЕЙД», ТОВ «ДЕЙТВУД», ТОВ «УКРТЕС», ТОВ «МЕДИКФАРМ», ТОВ «ФАЙЛЕКОМП», ТОВ «СПЕЦАВІАКОНТРАКТ», ТОВ «АТАРІ ПЛЮС», ТОВ «САЙРАЗ», ТОВ «ОРБІТАЙ», ТОВ «АНІТАС», ТОВ «ФРОНЕТ», ТОВ «ДЕЛОРА ІНВЕСТ», ТОВ «БУД.КОМП. «АРТІК», ТОВ «ПРОМ БІЗНЕС ІНВЕСТ», ТОВ «УКБУД-ХОЛДИНГ», ТОВ «СТАНДАРТ ЕВОЛЮШН ПЛЮС», ТОВ «ЛЮКС ТАЙМ», ТОВ «ІНФО АГРО СТРОЙ», ТОВ «ІНВЕСТ-ЛЮКС-СОЮЗ», ТОВ «АЛЬФА ХОТ-ТРЕЙД», ТОВ «ЄВРОПА ДЕЙЗ», ТОВ «ЕЛІТ-ТЕХНО», ТОВ «ПАЛМОРІС», ТОВ «ЛАЙФ ДЕЙЗ», ТОВ «ПРОВІД КОРП», ТОВ «ВАНТАЖТРАНСПІВДЕНЬ», ТОВ «АРТЛАЙН КОМ», ТОВ «АБЕКС ЛТД», ТОВ «ВОРК ТАЙН», ТОВ «МІЛТ», ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ», ТОВ «ФІРМА МІРАТОРГ», ТОВ «АСТА ЮА», ТОВ «ДЕЛ КОМ», ТОВ «КАРВЕСТ СІСТЕМЗ», ТОВ «ГАЛИОН-Д».

В обґрунтування висновку про нереальність господарських операцій з вищезазначеними контрагентами податковим органом зазначено, що:

- проведені господарські операції не підтверджуються стосовно врахування реального часу та місця здійснення операцій, місцезнаходження запчастин, відсутності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які необхідні для надання послуг

- не встановлено ланцюга постачання товарі/послуг за даними Єдиного реєстру податкових накладних;

- акти наданих послуг/податкові накладні не містять інформації про місце надання послуг/місця складів, де знаходяться запчастини, для кого саме надаються послуги.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення податкові повідомлення-рішення: від 11.07.2018 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 5 894 588,00 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2596024,00 грн.; від 11.07.2018 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 4 962 574,00 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2 481 287 ,00 грн.; від 11.07.2018 № про застосування штрафу у розмірі 10% на суму 767,00 грн.; від 11.07.2018 № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) т/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 15 140,44 грн.; від 11.07.2018 № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) т/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1 530,00 грн.

За результатом адміністративного оскарження вказані податкові-повідомлення-рішення були залишені без зміню

Відмовлячи у задоволенні позовних вимог щодо правомірності формування податкового кредиту по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ЛАЙФ-ДЕЙЗ» суд виходив з наступного.

Так між ТОВ «ТЕМП-ТРАНС» та ТОВ «Лайф Дейз» було укладено Договір надання послуг №28 від 02.07.2016 та Договір поставки №39 від 05.08.2016.

Документи, що свідчать про здійснення таких операцій, складені від імені службових осіб ТОВ «ЛАЙФ ДЕЙЗ», директора ОСОБА_1 .

Відповідно до яких, позивачем було відображено в податковому обліку, а саме віднесено до складу податкового кредиту на суму ПДВ 17550 грн. та по податку на прибуток на суму 18954 грн.

В той же час вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2017. ОСОБА_1 визнаний винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво) (Т.11 а.с.161-162).

За правилами ст. 78 ч. 6 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, встановлення вироком суду фіктивності підприємництва ТОВ «Лайф Дейз», є доказом відсутності здійснення законної господарської діяльності цими підприємствами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи за наступного.

Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом положень п. 198.6 цієї ж статті не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, під господарською операцією розуміється дія або подія яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань власному капіталі, відомості про яку містяться в первинному документі що підтверджує її здійснення.

Згідно зі ст. 1, ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

З огляду на викладене аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Одним із юридичних елементів дійсності правочину є його спрямування на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг, робіт) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

З матеріалів справи вбачається, що вироком вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2017 року по справі №759/8762/17 (пр. 1-КП/759/557/17), затверджено угоду про визнання винуватості та ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України. А саме, дії ОСОБА_1 виразилися у створенні за винагороду суб`єкту підприємницької діяльності ТОВ «Лайф Дейз» з метою прикриття незаконної діяльності та призвело до того, що невстановлені особи отримали можливість здійснювати фінансово- господарські операції за межами податкового контролю від імені формального призначення засновника та директора, в порушення встановленого законодавством порядку. Умисні дії ОСОБА_1 , які виразилися у фіктивному підприємництві, тобто придбанні суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, кваліфікуються за ч.1 ст,205, ч.2 ст.205-1 КК України.

Тобто податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Таким чином статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

Зазанчені обставини свідчать про те, що що фактично дані бухгалтерського та податкового обліку сформовані позивачем по взаємовідносинам з зазначеним контрагентом за відсутності реально вчинених господарських операцій та на підставі первинних документів, які не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважною особою.

Первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт або послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених норм матеріального права та встановлених обставин, колегія судів апеляційного суду приходить до висновку, що подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (податкові та видаткові накладні, рахунки фактури, специфікації, платіжні доручення) по контрагенту ТОВ «Лайф Дейз» не є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими контролюючим органом фактами щодо фіктивної діяльності контрагента позивача свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

Суд першої інстанції надав належну оцінки зазначеним обставинам справи, а тому прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМП-ТРАНС» - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили..

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова