Справа № 280/1425/19
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 280/1425/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Міністерства юстиції України

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року

у справі №280/1425/19

за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

"01" квітня 2019 р. Арбітражний керуючий Персюк Сергій Володимирович звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України в якому просив

- визнати протиправними та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 997/5 від 28.03.2019 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 »;

- зобов`язати Міністерства юстиції України відновити дію свідоцтва №139 від 12.02.2013 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) шляхом видання наказу про відновлення діяльності арбітражного керуючого Персюка Сергія Володимировича та внесення до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України змін в графі «стан» щодо свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, змінивши інформацію з «не діє» на «діє».

Разом із позовом позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України №997/5 від 28.03.2019 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого Персюку ОСОБА_2 ».

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач зазначає, що відповідачем порушений порядок проведення перевірки з огляду на перебування позивача на стаціонарному лікуванні. Також позивач зауважує, що на цей час він є арбітражним керуючим (ліквідатором) у справі №904/8661/14 про банкрутство ПАТ «Дніпроважпапіргірмаш» та у справі №26/107/09 про банкрутство ДП «Аеропорт Бердянськ». Оскаржуваним наказом позивача фактично усунено від виконання його обов`язків, що може спричинити порушення прав боржників та кредиторів. Також наголошує, що оскаржуваним наказом позбавлено права позивача на працю та позбавлено можливості на забезпечення засобів на існування.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 р. у справі № 280/1425/19 заяву Арбітражного керуючого ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено. Зупинено дію наказу Міністерства юстиції України №997/5 від 28.03.2019 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 ».

Ухвалу суду мотивовано наявністю підстав вважати, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди її правам та інтересам, оскільки до судового вирішення правомірності анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого позивачу, оскаржуваний наказ позбавляє позивача права на участь позивача у справах про банкрутство як арбітражного керуючого та може призвести до позбавлення будь-яких засобів для існування.

Не погодившись з ухвалою суду, Міністерством юстиції України подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 р. у справі № 280/1425/19, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не мотивував належним чином наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки висновки суду лише формально створюють видимість небезпеки заподіяння шкоди правам позивача та важкість відновлення їх стану в разі задоволення вимог адміністративного позову. Так, скаржником зазначено, що судом належним чином не досліджено наявність у дружини позивача інших засобів к існуванню крім заробітної плати позивача; не надано уваги тому факту, що чинне законодавство передбачає можливість заміни арбітражного керуючого, а отже анулювання свідоцтва ОСОБА_1 жодним чином не порушить порядку процедури банкрутства ДП «Аеропорт Бердянськ».

Представниками сторін надано ґрунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях до неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 150 КАС України встановлено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

За змістом частин третьої та четвертої статті 150 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб`єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов`язковою для виконання. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно з абз. 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 N 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" (далі по тексту - Постанова Пленуму ВАСУ N 2 в чинній редакції) в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач не погоджується з наказом Міністерства юстиції України № 997/5 від 28.03.2019 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 ».

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" 14.05.92 N 2343-XII право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

У той же час, відповідно до п. 7.1 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України 27.06.2013 N 1284/5 (далі по тексту - Порядок контролю N 1284/5 в чинній редакції), який поширюється на всіх фізичних осіб, які отримали в установленому порядку свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), Мін`юст має право зупинити діяльність арбітражного керуючого, якщо актом перевірки встановлено грубі порушення в діяльності арбітражного керуючого та існує очевидна небезпека подальшого порушення арбітражним керуючим прав та інтересів боржника чи кредитора (ів), передбачених законодавством, та за умови позитивного висновку структурного підрозділу щодо відповідності акта перевірки вимогам законодавства.

Підпунктом 7.3.2 Порядку контролю N 1284/5 передбачено, що рішення про зупинення діяльності підлягає негайному виконанню арбітражним керуючим, і протягом часу зупинення діяльності арбітражний керуючий не має права здійснювати будь-які повноваження, визначені законодавством, крім заходів щодо збереження майна боржника (банкрута).

Зупинення діяльності арбітражного керуючого діє до дня прийняття Дисциплінарною комісією рішення щодо притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності (п. 7.3.3 Порядку контролю N 1284/5).

Згідно частини 5 статті 113 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" рішення державного органу з питань банкрутства про позбавлення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) може бути оскаржено арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дію.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги той факт, що предметом судового розгляду справи є вирішення питання, зокрема щодо законності прийняття наказу № 997/5 від 28.03.2019 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 », на переконання колегії суддів невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам арбітражного керуючого Персюка С.В. як позивача, та інших осіб, зокрема учасників у справах про банкрутство де арбітражний керуючий Персюк С.В. виконує відповідні повноваження, та ускладнить їх відновлення, що у свою чергу свідчить про обґрунтованість клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на вищезазначене, вжиття забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України № 997/5 від 28.03.2019 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 » до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі відповідає предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що правомірність (неправомірність) оскаржуваного рішення, може бути встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду цієї справи по суті.

Крім того, під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суду, колегією суддів встановлено, що спір в даній справі вирішено по суті, та рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2019 року задоволено поданий адміністративний позов арбітражного керуючого Персюка С.В.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення щодо наявності підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її вирішення та не допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що вказує на безпідставність доводів апелянта.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 р. у справі № 280/1425/19 - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 р. у справі № 280/1425/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко