Справа № 826/9416/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9416/18 Суддя (судді) першої інстанції: Патратій О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федотова І.В.,

суддів Літвіної Н.М., Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БК КУБ" до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.03.2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БК КУБ" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - ГУ ДФС у м.Києві, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01 березня 2018 року №, № , № та №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 01 березня 2018 року № ;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 01 березня 2018 року № ;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 01 березня 2018 року № в частині збільшення податкових зобов`язань з податку на прибуток у сумі 3877138,00 гривень.

У задоволені іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ГУ ДФС у м.Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача повністю, оскільки вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, що прийняті у межах та на підставі наявних у контролюючого органу повноважень, з огляду на виявлені порушення податкового законодавства у діяльності позивача. Зокрема, апелянт вказує на неможливість встановити у контрагентів позивача будь-яких основних фондів, виробничих потужностей та трудових ресурсів, що ставить під сумнів можливість ведення фінансово - господарської діяльності на підприємствах.

Також, відповідач у своїй апеляційній скарзі наголошує на наявність інформації щодо кримінальних проваджень за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 205 КК України (фіктивне підприємництво), в яких фігурують контрагенти позивача.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника. Також, позивач наголошує на тому, що відповідачем не ставилось під сумнів реальність, належність та достовірність усіх документів, які досліджувались судом першої інстанції. Крім того, відповідачем не оскаржувався в судовому порядку жоден документ, що підтверджував господарську операцію на предмет його недійсності або фіктивності.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд задовольнити її вимоги повністю.

Представник позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не є предметом апеляційного оскарження, судова колегія вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що посадовими особами відповідача, на підставі направлень від 22.01.2018р. № 23/26-15-14-01-02, № 24/26-15-14-01-02, № 25/26-15-14-01-02, № 125/26-15-14-03-02, № 39/26-15-14-06-03, № 344/26-15-14-09 та згідно наказу начальника ГУ ДФС у Києві від 10.01.2018р. № 298 була проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «КУБ» (код 34834325) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.09.2017р., валютного за період з 01.01.2014 по 30.09.2017р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011р. по 30.09.2017р.

За результатами перевірки був складений акт про результати документальної планової виїзної перевірки № 78/26-15-14-01-02/34834325 від 16.02.2018р. (далі - акт перевірки), яким встановлено порушення:

- п.п. 14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.134.1.1 п.134.1, ст.134, п.138.1, п.138.2 ст.138, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток всього в сумі 3 340 685 грн., у тому числі за 2014 рік у сумі 305977 грн., за 2015 рік у сумі 683580,00 грн., за 2016 рік у сумі 2384463,00 грн., за три квартали 2017 року у сумі 33335,00 грн.;

- п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 2091755,00 грн. та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2017 року 373365,00 грн.;

- п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, а саме несвоєчасна реєстрація ТОВ "БК КУБ" податкових накладних, виписаних в адресу контрагентів - покупців.

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

- від 01.03.2018 № про порушення позивачем п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.134.1.1 п.134.1, ст.134, п.138.1, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України та застосування штрафних санкцій згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України в розмірі 4013295,00 грн.;

- від 01.03.2018 № про порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України та застосування штрафних санкцій згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України у розмірі 2614694,00 грн.;

- від 01.03.2018 № про порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.п.198.1, 198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України і зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 373365,00 грн. і застосування штрафних санкцій у розмірі 0 грн. 00 коп.;

- від 01.03.2018 № про порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, визначених ст. 201 Податкового кодексу України та застосування штрафних санкцій відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України у розмірі 80091,01 грн.

Не погодившись з такими рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що проведені господарські операції між ТОВ «БК КУБ» та БК «Мангустін», ТОВ «Арлайн-Буд», ТОВ «Вермікуліт Трейд», ТОВ «Фармхауз», ТОВ «Білінг Інвест Плюс», ТОВ «Будактив-ТМ», ТОВ «Фінанс Рілейшнз груп», ТОВ «Кийстройпоставка», ТОВ «Інтегро буд», ТОВ «Рідмар» (попередня назва ТОВ «Ісіда Груп»), ПП «Вердєн», ТОВ "Смарт Компані", ТОВ «Велхаус», ТОВ «Білдінг Брауз», ТОВ «Житлобудмонтаж» (попередня назва ТОВ «БК «Альтор»), ПП «Сунсет», ТОВ «Буд Союз Капітал», ТОВ "Дервік Капітал", ТОВ «Фрайм Консалт», ТОВ «БК Платінум», ПП «Буд Імекс», ПП «Інтера Актив», ТОВ «Буревесник» та ТОВ «БК СМАЙЛ» мали реальну господарську ціль - забезпечення діяльності позивача та досягнення його мети - отримання прибутку.

Дослідивши обставини та документи, які стали предметом перевірки, суд першої інстанції вірно зазначив, що, товари та роботи (послуги) отримані від контрагентів мали реальний і товарний характер та були використані в межах господарської діяльності в оподатковуваних операціях, а тому відповідачем неправомірно прийняті податкові повідомлення-рішення.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з наступного.

Приписами ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому, варто звернути увагу, що одним із принципів бухгалтерського обліку та фінансової звітності є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (стаття 4 Закону № 996-XIV). У відповідності до зазначеного принципу, неважливо яку операцію було оформлено документально, значення має виключно те, яка операція була здійснена фактично. Тобто, документальне оформлення операції, відмінної від тої, яка реально відбулася, не дає права особі обліковувавати таку операцію, натомість обліку підлягає та операція, яка фактично відбулася.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.п.198.1, 198.2 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленню пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість, а також витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК України визначено, що витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України до витрат, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Тобто, при вирішенні питання про правомірність формування податкових зобов`язань суд повинен встановити, насамперед, реальність господарської операції, про що мають свідчити належним чином оформлені первинні документи. При цьому чинне законодавство передбачає перелік необхідних первинних документів з огляду на предмет господарських відносин.

Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження своїх доводів щодо неправомірності формування позивачем спірних сум податкової звітності контролюючий орган вказав на нереальність господарських операцій ТОВ «БК КУБ» з ТОВ «БК Мангустін», ТОВ «Арлайн - Буд», ТОВ «Вермікуліт Трейд», ТОВ «Фармахауз», ТОВ "Білдінг Інвест Плюс", ТОВ «Будактив -ТМ», ТОВ «Фінанс Рілейшнз груп», ТОВ «БК Білдінг - Строй», ТОВ «БК Карамбола», ТОВ «Лонгкон», ТОВ «Флоренція груп», ТОВ «Кийстройпоставка», ТОВ «Рідмар», ТОВ «Інтегро буд», ТОВ «Смарт Компанні», ПП «Вердєн», ТОВ «Велхаус», ТОВ «Білдінг Брауз», ТОВ «Будівельна компанія «Альтор», ПП «Сунсет», ТОВ «Буд Союз Капітал», ТОВ «Фрайм Консталт», ТОВ «БК «Платінум», ТОВ «Дервік Капітал», ПП «Інтера Актив», ПП «Буд Імекс», ТОВ «Буревесник», ТОВ «БК СМАЙЛ» посилаючись на неможливість встановити у вищевказаних підприємств будь-яких основних фондів, виробничих потужностей та трудових ресурсів.

Вищезазначені доводи відповідача про неможливість встановити у контрагентів позивача будь-яких основних фондів, виробничих потужностей та трудових ресурсів на підприємствах, вірно відхилені судом першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів, враховуючи наступне.

Як свідчать матеріали справи, та вірно встановлено судом першої інстанції 04.04.2014 між ТОВ «БК КУБ» (підрядник) та ТОВ «БК Мангустін» (субпідрядник), було укладено договір субпідряду № 04/04-14, у відповідності до умов якого субпідрядник зобов`язується виконати загально-будівельні та ремонтні роботи на об`єктах, за замовленням підрядника, а підрядник в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх.

Також 21.05.2014 між ТОВ «БК КУБ» (підрядник) та ТОВ «БК Мангустін» (субпідрядник), було укладено договір субпідряду № 21/05-14, у відповідності до умов якого субпідрядник зобов`язується виконати роботи з улаштування навісного вентильованого фасаду за визначеною цим договором адресою, а підрядник в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити її.

На підтвердження реальності виконання умов вказаних договорів позивачем надано до суду акти виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3, рахунки-фактури та видаткові накладні на загальну суму 346720,80 грн.

Оплата за роботи не здійснювалась, станом на 30.09.2017 обліковується кредиторська заборгованість в сумі 346720,80 грн.

Між ТОВ "БК КУБ" та ТОВ "Арлайн - Буд" було укладено договір № 15/09-14 від 15.09.2014 про виконання будівельно - монтажних робіт на об`єкті ДП "Державний фармакологічний центр МОЗ України" та договір № 18/09-14 від 18.09.2014 про виконання загально-будівельних робіт згідно переліку, що додається до договору.

Фактичне виконання підрядником будівельно-монтажних робіт підтверджуються актами виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3 та видатковими накладними на загальну суму 225287,37 грн.

Оплата за роботи не здійснювалась, станом на 30.09.2017 обліковується кредиторська заборгованість в сумі 225287,37 грн.

Між позивачем та ТОВ «Вермікуліт Трейд» взаємовідносини проводилися на основі відповідних рахунків - фактур на придбання будівельних матеріалів та вивіз сміття на загальну суму 118203,30 грн. відповідно до видаткових накладних.

Передача будівельних матеріалів та виконання робіт підтверджується актом здачі - приймання робіт (надання послуг), рахунками - фактурою, видатковими накладними, що містяться в матеріалах справи.

Оплата за роботи та будівельні матеріали здійснювалась безготівковим розрахунком, станом на 30.09.2017 обліковувалась кредиторська заборгованість в сумі 80676,6 грн.

Між позивачем та ТОВ «Фармахауз» взаємовідносини проводилися на основі відповідних рахунків - фактур та видаткових накладних на придбання будівельних матеріалів на загальну суму 50084.42 грн.

На підтвердження фактичного здійснення операцій позивачем надано суду рахунки - фактури та видаткові накладні.

Оплата за товари не здійснювалась, станом на 30.09.2017 обліковується кредиторська заборгованість в сумі 50084,42 грн.

Між ТОВ "БК КУБ" та ТОВ "Білдінг Інвест Плюс" було укладено договір № 15/09-14 від 15.09.2014 та договір № 01/07-14 від 01.07.2014 про виконання будівельно- монтажних робіт на об`єкті по вул. Празькій, 7 у м. Києві.

Фактичне виконання підрядником робіт підтверджуються актами виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3 на загальну суму 104939,38 грн.

Оплата за роботи здійснювалась безготівковим рахунком, станом на 30.09.2017 відсутня кредиторська заборгованість.

Між ТОВ "БК КУБ" (як замовником) та ТОВ «Будактив -ТМ» (як підрядником) було укладено договір № 28/07 від 28.07.2014 про виконання будівельно- монтажних робіт на об`єкті по вул. Чистяківській, 19-А у м. Києві.

Фактичне виконання підрядником робіт підтверджуються актами виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3 на загальну суму 118560,77 грн.

Оплата за роботи здійснювалась безготівковим рахунком, станом на 30.09.2017 відсутня кредиторська заборгованість.

Між ТОВ "БК КУБ" та ТОВ «Фінанс Рілейшнз груп» було укладено договір № 03/07-1 від 03.07.2014 про виконання будівельно-монтажних робіт на об`єкті по вул. Тулузи, 1, у м. Києві та договір оренди будівельних риштувань від 03.07.2014 № 03070-1.

Фактичне виконання підрядником робіт та надання послуг підтверджуються актами виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3 на загальну суму 101338,62 грн.

Оплата за товари не здійснювалась, станом на 30.09.2017 обліковується кредиторська заборгованість в сумі 101338,62 грн.

Між ТОВ "БК КУБ" та ТОВ «БК Білдінг - Строй» укладено договір № 03/03 від 03.03.2014 про виконання будівельно-монтажних робіт.

Фактичне виконання підрядником робіт підтверджуються відповідно до актів виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3 на загальну суму 196368,80 грн.

Оплата за роботи здійснювалась безготівковим рахунком, станом на 30.09.2017 відсутня кредиторська заборгованість.

Між ТОВ "БК КУБ" (як замовником) та ТОВ «БК Карамбола» (як підрядником) було укладено договір № 01-04/14 від 01.04.2014 про виконання будівельно-монтажних робіт на об`єкті по вул. Сирецькій, 25 у м. Києві.

Фактичне виконання підрядником робіт підтверджуються відповідно до актів виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3 на загальну суму 447199,20 грн.

Оплата за товари не здійснювалась, станом на 30.09.2017 обліковується кредиторська заборгованість в сумі 447199,20 грн.

Взаємовідносини між ТОВ "БК КУБ" та ТОВ «Лонгкон» щодо придбання будівельних матеріалів здійснювались на підставі рахунків - фактур та видаткових накладних на загальну суму 67600,60 грн.

Оплата за роботи здійснювалась безготівковим рахунком, станом на 30.09.2017 відсутня кредиторська заборгованість.

Між ТОВ "БК КУБ" та ТОВ «Флоренція груп» було укладено договір 24/11-1 від 24.11.2014 про поставку продукції - алюмінієвих конструкцій.

ТОВ «Флоренція груп» було поставлено позивачу продукцію на загальну суму 15000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0512-1 від 05.12.2014 на суму 15000,00 грн.

Оплата за роботи здійснювалась безготівковим рахунком, станом на 30.09.2017 відсутня кредиторська заборгованість.

Між ТОВ "БК КУБ" та ТОВ "Кийстройпоставка" було укладено Договір № 28/02 від 28.02.2014 (будівельно - монтажні роботи).

На підтвердження фактичного виконання робіт на загальну суму 248552,96 грн. позивачем надано суду акти виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3.

Оплата за товари не здійснювалась, станом на 30.09.2017 обліковується кредиторська заборгованість в сумі 248552,96 грн.

Між ТОВ "БК КУБ" та ТОВ "Рідмар" було укладено договори № 08/09 від 08.09.2015, № 16/09 від 16.09.2015, № 20/10/15 від 20.10.2015 , № 28/10/15 від 28.10.2015 про виконання будівельно - монтажних робіт та договір № 01/10 від 01.10.2015 про постачання будівельних матеріалів.

На підтвердження фактичного виконання підрядником робіт позивачем надано суду акти виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3, видаткові накладні та рахунки-фактури.

Станом на 30.09.2017 на балансі товариства відсутня заборгованість по взаєморозрахунках з ТОВ «Рідмар».

Між ТОВ "БК КУБ" та ТОВ «Інтегро буд» було укладено Договір № 25/05-1 від 25.05.2015 про здійснення капітального ремонту та виконання будівельних робіт.

На підтвердження фактичного виконання підрядником робіт на загальну суму 194422, 80 грн. позивачем надано суду акти виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3 та видаткові накладні.

Оплата за товари не здійснювалась, станом на 30.09.2017 обліковується кредиторська заборгованість в сумі 194 422, 80 грн.

Між ТОВ "БК КУБ" (як замовником) та ТОВ "Смарт Компанні" (як підрядником) було укладено договір № 10/10-1 від 10.10.2015 про виконання капітального ремонту.

Як вбачається з матеріалів справи, фактично підрядником виконано робіт на загальну суму 2496805,60 грн. відповідно до актів виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3 та видаткових накладних.

Станом на 30.09.2017 на балансі товариства відсутня заборгованість по взаєморозрахунках з ТОВ "Смарт Компанні".

Між ТОВ "БК КУБ" (як замовником) та ПП "Вердєн" (як субпідрядником) було укладено договори № 10/11-2 від 10.11.2016, № 10/11-1 від 10.11.2016, № 12/09 від 12.09.2016, № 14/10 від 14.10.2016, відповідно до яких субпідрядник зобов`язувався власними силами виконати будівельно-монтажні роботи, ремонтні роботи. Також відповідно до рахунків-фактур ПП «Вердєн» здійснювалось постачання будівельних матеріалів.

На підтвердження фактичного виконання робіт та поставки матеріалів на загальну суму 2496378,68 грн. позивач надав суду акти виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3 та видаткові накладні.

Станом на 30.09.2017 на балансі товариства відсутня заборгованість по взаєморозрахунках з ПП «Вердєн».

Між ТОВ "БК КУБ" (як замовником) та ТОВ "Велхаус" (як підрядником) укладено договори № 051216-1 від 05.12.2016, № 081216-21 від 09.12.2016 про виконання будівельно-монтажних робіт.

На підтвердження фактичного виконання робіт підрядником на загальну суму 1499284,12 грн. позивач надав суду акти виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3 та видаткові накладні.

Оплата робіт здійснювалась на підставі платіжного доручення від 29.12.2016 на суму 194907, 00 грн.

Між ТОВ "БК КУБ" (як генпідрядником) та ТОВ "Білдінг Брауз" (як підрядником) було укладено договір № 12/09 від 12.09.2016, відповідно до якого підрядник зобов`язувався виконати будівельно-монтажні роботи на об`єктах.

На підтвердження фактичного виконання робіт ТОВ "Білдінг Брауз" на загальну суму 1057555,21 грн. позивач надав суду акти виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3 та видаткові накладні.

Оплата за товари не здійснювалась, станом на 30.09.2017 обліковується кредиторська заборгованість в сумі 1057555,21 грн.

Між ТОВ "БК КУБ" (як підрядником) та ТОВ "Будівельна компанія "Альтор" (як субпідрядником) було укладено договори № 01/06 від 01.06.2016, № 01/06-1 від 06.06.2016, № 10/06 від 10.06.2016, № 23/05 від 23.05.2016, відповідно до якого підрядник зобов`язувався виконати будівельно-монтажні роботи на об`єктах.

На підтвердження фактичного виконання робіт ТОВ "Будівельна компанія "Альтор"на загальну суму 825304,83 грн. позивач надав суду акти виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3 та видаткові накладні.

Станом на 30.09.2017 на балансі товариства відсутня заборгованість по взаєморозрахунках з ТОВ "Будівельна компанія "Альтор".

Господарські операції між ТОВ "БК КУБ" та ПП «Сунсет» щодо придбання будівельних матеріалів здійснювались на підставі рахунків - фактур та видаткових накладних на загальну суму 261784 грн.

Станом на 30.09.2017 року на балансі товариства відсутня заборгованість по взаєморозрахунках з ПП "Сунсет".

Між ТОВ "БК КУБ" та ТОВ «Буд Союз Капітал» взаємовідносини здійснювались на підставі договору №18/08 від 18.08.16 про виконання будівельних робіт.

На підтвердження фактичного виконання робіт ТОВ «Буд Союз Капітал» на загальну суму 264 825,31 грн. позивач надав суду акт виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3 № УСО - 000141 від 15.12.2016.

Станом на 30.09.2017 на балансі товариства відсутня заборгованість по взаєморозрахунках з ТОВ «Буд Союз Капітал».

Між ТОВ "БК КУБ" (як підрядником) та ТОВ "Фрайм Консалт" (як субпідрядником) було укладено Договір № 05/09 від 02.02.2016 про виконання будівельно-монтажних робіт.

На підтвердження фактичного виконання робіт ТОВ "Фрайм Консалт" на загальну суму 150008,40 грн. позивач надав суду акти виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3.

Станом на 30.09.2017 на балансі товариства відсутня заборгованість по взаєморозрахунках з ТОВ "Фрайм Консалт".

Між ТОВ "БК КУБ" (як підрядником) та ТОВ "БК "Платінум" (як субпідрядником) укладено Договір № 30/08 від 30.08.2016 про виконання будівельно-монтажних робіт.

На підтвердження фактичного виконання робіт ТОВ "БК "Платінум" на загальну суму 124201,20 грн. позивач надав суду акти виконаних робіт а формою КБ-2, КБ-3, № УСО - 000109 від 21.11.2016.

Станом на 30.09.2017 на балансі товариства відсутня заборгованість по взаєморозрахунках з ТОВ "БК "Платінум".

Господарські операції між ТОВ "БК КУБ" та ТОВ «Дервік Капітал» щодо придбання будівельних матеріалів здійснювались на підставі рахунків - фактур та видаткових накладних на загальну суму 257815,68 грн.

Станом на 30.09.2017 на балансі товариства відсутня заборгованість по взаєморозрахунках з ТОВ "Дервік Капітал".

Господарські операції між ТОВ "БК КУБ" та ПП «Інтера Актив», щодо придбання будівельних матеріалів (щебінь) здійснювались на підставі рахунків - фактур та видаткових накладних на загальну суму 200583,00 грн.

Оплата за товари не здійснювалась, станом на 30.09.2017 обліковується кредиторська заборгованість в сумі 200583,00 грн.

Взаємовідносини між ТОВ "БК КУБ" та ПП "Буд Імекс" здійснювались на підставі договору №27/06/2017-1 від 27.06.17.

На підтвердження фактичного виконання робіт ПП "Буд Імекс" на загальну суму 1795238,51 грн. позивач надав суду акти виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3.

Оплата за роботи не здійснювалась, станом на 30.09.2017 року обліковується кредиторська заборгованість в сумі 1795238,51 грн.

Господарські операції між ТОВ "БК КУБ" та ТОВ «Буревесник» щодо придбання будівельних матеріалів (бетону) здійснювались на підставі рахунків - фактур та видаткових накладних на загальну суму 244369,32 грн.

Станом на 30.09.2017 на балансі товариства відсутня заборгованість по взаєморозрахунках з ТОВ "Буревесник".

Між ТОВ "БК КУБ" (як підрядником) та ТОВ "БК СМАЙЛ" (як субпідрядником) було укладено договори №29/01 від 29.01.15р, № 02/02 від 02.02.2015, № 06/03 від 06.03. 2015 про виконання будівельно-монтажних робіт.

На підтвердження фактичного виконання робіт ТОВ "БК СМАЙЛ" на загальну суму 420680,00 грн. позивач надав суду акти виконаних робіт за формою КБ-2, КБ-3.

Станом на 30.09.2017 на балансі товариства відсутня заборгованість по взаєморозрахунках з ТОВ «БК СМАЙЛ».

Колегія суддів зазначає, що наявні в матеріалах справи первинні документи бухгалтерського та податкового обліку є належним доказом здійснення позивачем господарської діяльності з конрагентами БК «Мангустін», ТОВ «Арлайн-Буд», ТОВ «Вермікуліт Трейд», ТОВ «Фармхауз», ТОВ «Білінг Інвест Плюс», ТОВ «Будактив-ТМ», ТОВ «Фінанс Рілейшнз груп», ТОВ «Кийстройпоставка», ТОВ «Інтегро буд», ТОВ «Рідмар» (попередня назва ТОВ «Ісіда Груп»), ПП «Вердєн», ТОВ "Смарт Компані", ТОВ «Велхаус», ТОВ «Білдінг Брауз», ТОВ «Житлобудмонтаж» (попередня назва ТОВ «БК «Альтор»), ПП «Сунсет»,ТОВ «Буд Союз Капітал», ТОВ "Дервік Капітал", ТОВ «Фрайм Консалт», ТОВ «БК Платінум», ПП «Буд Імекс», ПП «Інтера Актив», ТОВ «Буревесник», ТОВ «БК СМАЙЛ» та є підставою для відображення сум за укладеними угодами в податковому обліку.

Відтак, беручи до уваги підтвердження фактичного здійснення господарської діяльності, виконання робіт, надання послуг між позивачем та вищезазначеними контрагентами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем докази підтверджують реальність господарських операцій останнього з визначеними контрагентами.

Доводи відповідача про наявність інформації щодо кримінальних проваджень за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 205 КК України (фіктивне підприємництво), в яких фігурують контрагенти позивача є безпідставними та не є належним доказом підтвердження нереальності господарських операцій враховуючи наступне.

Матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не є доказом, а лише відомостями про джерело тих обставин, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом.

Дана позиція судової колегії підтверджується і постановою Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №822/1815/17 адміністративне провадження №К/9901/221/17.

Окрім того, платник податків (покупець товарів) не має обов`язку, повноважень та можливості здійснювати контроль за дотриманням продавцем, відомості щодо реєстрації якого як юридичної особи містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та як платника податку на додану вартість - у Реєстрі платників податку на додану вартість, вимог законодавства щодо створення підприємства, ведення його господарської діяльності і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за вчинені підприємством (продавцем) або його посадовими особами порушення.

При цьому, допущені постачальником порушення вимог законодавства при створенні підприємства та веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідну відповідальність щодо нього та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість та до складу бюджетного відшкодування сплаченого у попередніх періодах постачальнику податку на додану вартість.

Також, як встановлено колегією суддів та вбачається з акту перевірки № 78/26-15-14-01-02/34834325 від 16.02.2018р., при посиланні на відсутність фактичного здійснення господарських операцій ДФС України у м. Києві керувалась наявністю в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації щодо здійснення досудового розслідування щодо контрагентів з якими позивач здійснював господарські операції та наявність вироку Галицького районного суду м. Львова від 28.10.2015р. у справі № 461/10058/15-к (провадження № 1-кп/461/439/15) за результатами розгляду кримінального провадження №0000392 (відносно ТОВ БК «Білдінг-Строй», ТОВ «БК «Карамбола», ТОВ «Лонгкон», ТОВ «Флоренція Груп»).

Вказаним рішенням Галицького районного суду м. Львова, зокрема, встановлено, що ТОВ БК «Білдінг-Строй», ТОВ «БК «Карамбола», ТОВ «Лонгкон» та ТОВ «Флоренція Груп» є фіктивними підприємствами, які використовувалися членами злочинної групи для прикриття незаконної діяльності та здійснення видів діяльності щодо яких є заборона, та у них фактично відсутні трудові ресурси, наймані працівники, виробниче, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення статутної діяльності, а також офісні, складські та виробничі приміщення.

Відповідно до частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вирок Галицького районного суду м. Львова від 28.10.2015р. є підтвердженням факту нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ БК «Білдінг-Строй», ТОВ «БК «Карамбола», ТОВ «Лонгкон» та ТОВ «Флоренція Груп».

Колегія суддів зазначає, що статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю навіть за формального підтвердження її первинними документами та дає підстави для висновку про те, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено в постанові Верховного Суду України від 26.01.2016 року у справі № 21-4781а15 та в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі №826/6986/14.

Щодо посилання апелянта на відсутність необхідних ресурсів у контрагентів позивача для здійснення господарських операцій суд апеляційної інстанції відхиляючи такі доводи виходить з наступного.

В матеріалах справи не міститься, а в суді першої інстанції представником відповідача не надано жодних доказів щодо відсутності необхідних ресурсів для здійснення господарських операцій, та не визначено які саме ресурси надали б можливість здійснення такої діяльності.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд у постановах від 16.01.2018р. по справі №826/1398/14 та від 21.02.2018р. по справі №804/7470/16.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007, заява №803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009, заява №3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010, заява №6689/03), які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-ІУ (із наступними змінами та доповненнями) визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на податковий кредит з податку на додану вартість за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник податку на додану вартість не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник податку на додану вартість не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 18.09.2019 року.