Справа № 366/1963/15-а
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

20 вересня 2019 року
Київ
справа №366/1963/15-а
адміністративне провадження №К/9901/12028/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Кашпур О.В.,
суддів Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,
розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу №366/1963/15-а
за позовом ОСОБА_1 до 72 Окремої механізованої бригади в/ч 0849 м. Біла Церква про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Військової частини польова пошта НОМЕР_1 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року (ухвалену у складі головуючого судді Тетервак Н.А.) та на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року (постановлену у складі головуючого судді: Федотова І.В., суддів: Губської Л.В, Ісаєнко Ю.А.)
УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог
1. У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку заробітної плати з урахуванням 10 років служби в органах Міністерства внутрішніх справ України за період з 27 березня 2014 року по 13 березня 2015 року; зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахування заробітної плати за період з 27 березня 2014 року по 13 березня 2015 року з урахуванням вислуги років в органах Міністерства внутрішніх справ України.
2. На обґрунтування вимог позивач зазначав, що 27 березня 2014 року, в ході часткової мобілізації, він був призваний для проходження військової служби до 72 Окремої механізованої бригади на посаду командира взводу. Під час проходження військової служби при нарахуванні заробітної плати не враховувалась вислуга років в органах внутрішніх справ - 10 календарних років, про що йому стало відомо після звільнення з військової частини 13 березня 2015 року. Позивач вважає, що він має право на перерахування заробітної плати з врахуванням вислуги років в органах Міністерства внутрішніх справ України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року.
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3. Постановою Іванківського районного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено: визнано неправомірними дії посадових осіб 72 Окремої механізованої бригади в/ч НОМЕР_2 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку заробітної плати з врахуванням 10 років служби в органах МВС України за період з 27 березня 2014 року по 13 березня 2015 року; зобов`язано відповідача - 72 Окрему механізовану бригаду в/ч НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахування заробітної плати за період з 27 березня 2014 року по 13 березня 2015 року з урахуванням вислуги років в органах МВС України та виплатити з урахуванням виплачених раніше сум. Стягнути різницю у нарахованих та виплачених сумах.
4. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року залишено без змін постанову Іванківського районного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року.
5. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що в особовій справі ОСОБА_1 міститься наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України, який підтверджує проходження служби в органах внутрішніх справ, у зв`язку з чим відповідач протиправно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку заробітної плати.
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погоджуючись із постановою Іванківського районного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Військова частина польова пошта НОМЕР_1 подала касаційну скаргу.
7. Відповідач у касаційній скарзі просить скасувати зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій зробили помилковий висновок про те, що командуванню військової частини з витягу наказу командира військової частини №66 від 27 березня 2014 року було відомо про наявний у позивача стаж проходження служби в органах внутрішніх справ України. Проте вказаний наказ містить лише інформацію щодо передбачених законодавством сум грошового забезпечення військовослужбовця у відсотках. Позивачу розмір надбавки за вислугу років був врахований і визначений на рівні коефіцієнта 0% (11 місяців служби в Збройних Силах України на час звільнення) відповідно до наявних в його особовій справі документів згідно з пунктом 6.18.2, 13.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260. Крім того, суди безпідставно посилалися, як на доказ у справі, на матеріали особової справи №1945 ОСОБА_1 , наданої ним до суду, оскільки відповідно до Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 26 травня 2014 року №333 особова справа офіцера не має зберігатися на руках саме у особи, щодо якої ця справа ведеться. Особова справа офіцера, в тому числі позивача, зберігається у відповідному кадровому органі і повинна надаватися лише за встановленим для цього порядком відповідним військовим комісаріатом, де зберігається в оригіналі, за запитом суду. У зв`язку з цим, інформація з особової справи, що була надана особисто позивачем, не повинні братися судом до уваги.
IV. Позиція інших учасників справи
8. ОСОБА_1 правом на подання до суду відзиву на касаційну скаргу не скористався.
V. Рух справи у суді касаційної інстанції
9. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 червня 2016 року відкрито касаційне провадження за скаргою Військової частини польова пошта НОМЕР_1 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року та на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року.
10. 30 січня 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.
11. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано 05 червня 2019 року для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючий суддя), ОСОБА_2 , Уханенко С.А на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду Н.Богданюк від 30 травня 2019 року №531/0/78-19.
12. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 12 червня 2019 року касаційну скаргу Військової частини польова пошта НОМЕР_1 прийнято до провадження.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 18 вересня 2019 року дану справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні на 20 вересня 2019 року.
VI. Стислий виклад обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій
13. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 27 березня 2014 року в ході часткової мобілізації ОСОБА_1 був призваний для проходження військової служби до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 на посаду командира механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону.
14. 13 березня 2015 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №70 позивача було виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
15. 12 червня 2015 року ОСОБА_1 направив звернення командиру 72 Окремої механізованої бригади військової частини польова пошта НОМЕР_1 з проханням перерахувати заробітну плату за період з 27 березня 2014 року по 13 березня 2015 року у зв`язку з неврахуванням при нарахуванні заробітної плати вислуги років в органах внутрішніх справ України та виплатити грошову допомогу на оздоровлення.
16. 21 липня 2015 року на адресу позивача було направлено лист за підписом командира військової частини НОМЕР_1 , в якому повідомлялося про те, що в особовій справі ОСОБА_1 була відсутня інформація про проходження ним служби в органах МВС України та на момент звільнення рапорт на виплату допомоги на оздоровлення до стройової частини ним не надавався, наказ на виплату не приймався.
17. Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.
VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
18. Конституція України.
Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
19. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року)
Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
20. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Частини перша, друга статті 9. Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частина четверта статті 9. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України.
21. Постанова Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 07 листопада 2007 року №1294 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин).
Пункти 1-2. Установити, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.
22. Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджена наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин).
Пункт 13.1. Особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за вислугу років на військовій службі виплачується надбавка у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах на місяць: від 1 до 2 років - 5 відсотків; від 2 до 5 років - 10 відсотків; від 5 до 10 років - 20 відсотків; від 10 до 15 років - 25 відсотків; від 15 до 20 років - 30 відсотків; від 20 до 25 років - 35 відсотків; від 25 і більше років - 40 відсотків.
VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
23. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно в частині застосування норм матеріального та процесуального права.
24. Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог.
25. Як правильно встановлено судами попередніх інстанцій, з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №66 від 27 березня 2014 року вбачається, що молодший лейтенант ОСОБА_1 призначений на посаду командира 8 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону і вважається таким, що з 27 березня 2014 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 830 гривень на місяць, шпк «старший лейтенант».
Крім того, наказом передбачено виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 90% місячного грошового забезпечення, надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірах до 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років у повному розмірі, а також додаткову грошову винагороду у розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №161.
26. Отже, з наведеного вбачається, що позивач був призначений на відповідну посаду і приступив до виконання своїх обов`язків і однією із складових його грошового забезпечення була надбавка за вислугу років.
27. Однак відповідна надбавка позивачу була встановлена у розмірі 0%.
28. Разом з тим, у матеріалах справи міститься копія наказу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України №1462 о/с від 07 грудня 2011 року, затверджена начальником Іванківського районного військового комісаріату, відповідно до якого капітана міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас з 02 грудня 2011 року. Вислуга років на день звільнення складає, зокрема календарна 10 років 04 місяці 20 днів.
29. Доводи касатора про те, що особова справа №1945 лейтенанта ОСОБА_1 є неналежним доказом, не впливають на правильність розгляду даної справи по суті. У матеріалах справи міститься копія наказу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України №1462 о/с від 07 грудня 2011 року, затверджена начальником Іванківського районного військового комісаріату, що підтверджує наявність у позивача вислуги років в органах внутрішніх справ України.
30. Доказів які б спростовували наведені обставини, відповідачем до суду не надано.
31. Згідно зі статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
32. З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
IХ. Судові витрати
33. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Військової частини польова пошта НОМЕР_1 залишити без задоволення.
2. Постанову Іванківського районного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року в справі №366/1963/15-а залишити без змін.
3. Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий: О. В. Кашпур
Судді: О. Р. Радишевська
С.А. Уханенко