Справа № 160/1117/19
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2019 року справа № 160/1117/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 160/1117/19 (суддя Кучма К.С.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Синельниківський молочний завод» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Синельниківський молочний завод» (далі позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі відповідач) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року позов задоволено частково. Судом визнано протиправним та скасоване рішення комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровської області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, оформленого Протоколом від 18.01.2019 р., яким його віднесено до переліку ризикових платників податків; зобов`язано Головне управління ДФС у Дніпропетровської області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних №19 від 08.01.2019 р., №25 від 11.01.2019 р., №28 від 12.01.2019 р., №26 від 11.01.2019 р., №21 від 09.01.2019 р., №27 від 12.01.2019 р., №29 від 14.01.2019 р.; присуджено за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровської області на користь ТОВ "Синельниківський молочний завод" судові витрати у розмірі 960,50 грн..

24 квітня 2019року за заявою позивача суд ухвалив додаткове рішення у справі № 160/1117/19, яким присудив за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Синельниківський молочний завод" судові витрати на правову допомогу в розмірі 14 250 грн..

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив додаткове рішення скасувати, як таке, що прийняте з порушенням норм процесуального права, та прийняти нове про відмову в задоволенні заяви позивача.

Скарга обґрунтована тим, що для включення всієї суми гонорару адвоката у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумним та виправданим. Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат та фінансового стану обох сторін.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив скаргу задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи позивач повідомлений належним чином.

Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача після проголошення рішення у справі було подане письмове клопотання про відшкодування відповідачем витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 28 500,00грн. На підтвердження понесених витрат до матеріалів справи надано договір про надання правової допомоги з адвокатом Збара А.В. (а.с.163-165), додаткова угода до договору (а.с.170), акти приймання-передачі наданих правничих послуг (а.с.172), звіт про надані послуги (а.с.171), платіжні доручення на підтвердження оплати наданих адвокатом послуг (а.с. 166-169).

Додатковим рішенням на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань присуджено до стягнення суму у розмірі 14 250грн. за понесені витрати на правову допомогу. Приймаючи таке рішення, суд виходив з того, що оскільки позовні вимоги позивача рішенням суду у справі були задоволені частково, сплачені позивачем витрати підлягають поверненню лише в частині, при цьому суд визначив суму, розділивши на два заявлену позивачем до відшкодування суму 28 500 грн..

Колегія суддів не погоджується з висновками суду щодо визначення суми, яка має бути відшкодована відповідачем позивачу, враховуючи наступне.

Так, норми статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України регулюють питання, пов`язані з витратами сторін на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17 встановлено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04).

В обгрунтування клопотаня про стягнення судових витрат представником позивача надано акт приймання-передачі наданих правничих послуг та звіт про надані послуги.

Акт від 15.04.2019 року включає наступні послуги: усна консультація без вивчення документів 1 год -500грн; вивчення документів клієнта 4 год 2800 грн; складання та направлення адвокатського запиту 1,5год 1050 грн; складання та подача заяви про забезпечення позову 4 год 2800 грн; підготовка позовної заяви 9 год - 6300 грн; підготовка копій документів до позовної заяви відповідно до кількості сторін 3год 1200 грн; підготовка клопотання про витребування доказів 1,5год -1050грн; вивчення відзиву на позов 1 год 700грн; підготовка відповіді на відзив 3 год 2100грн; підготовка та подача клопотання про ознайомлення з матеріалами справи 1 год 700грн; ознайомлення з матеріалами справи 3 год 2100грн; підготовка до участі в судовому засіданні : підготовка питань, вступної промови 4год 2800грн; участь в судовому засіданні 1 год 1500грн; підготовка заключної промови до дебатів 2год -1400грн; участь в судовому засіданні 1год - 1500 грн.

Колегія суддів зазначає, що підготовка копій документів до позовної заяви не є правничими послугами, а тому такі послуги не можуть бути включені у їх вартість.

Стосовно підготовки та подачі заяви про забезпечення позову, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи така заява відсутня, в даній справі не вирішувалося питання про вжиття заходів забезпечення позову. Тому сума наданих адвокатом таких послуг також не підлягає включенню у вартість витрат, заявлених до відшкодування відповідачем у справі.

Щодо послуг з підготовки клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, яке зайняло у адвоката 1 годину та така послуга оцінена в 700 грн, як і саме ознайомлення з матеріалами справи протягом 3 годин, і послуга оцінена в 2100 грн. Так, в справі дійсно наявне таке клопотання, проте відсутні докази, що ознайомлення зі справою тривало три години, в той час як матеріали у своїй більшості складаються саме з копій документів, наданих позивачем. Заявлений розмір таких витрат необґрунтований та не є співмірним з вчиненням таких дій.

Стосовно наданих копій платіжних доручень (а.с. 166-169), всі вони завірені адвокатом, проте не містять жодного штампу чи печатки банку, через який оплачувалися надані послуги, що унеможливлює перевірку взагалі надходження чи сплату таких коштів. Лише в одному платіжному дорученні відображено в призначенні платежу «надання правової допомоги у справі №160/1117/19» (а.с.166), в інших трьох платіжних дорученнях призначення платежу вказано «за послуги адвоката» ні номеру договору про надання правової допомоги у даній справі чи іншої ідентифікації послуг, як пов`язаних саме із даною справою, не міститься.

Оцінивши надані позивачем докази, суд вказує, що обсяг, види та вартість правничої допомоги є неспівмірними з урахуванням складності справи та часу, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягу, тому, співрозмірною та достатньою суд вважає суму, яка підлягає стягненню, в розмірі 1500 грн..

Вказана сума підлягає стягненню з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги відповідача, скасування додаткового рішення, та прийняття нового про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 160/1117/19 скасувати та прийняти нову постанову.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ( , м. Дніпро , вул. Сімферопольська,17а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Синельниківський молочний завод» (, Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. М.Величая,9, інд. 52500) судові витрати на правову допомогу у розмірі 1500грн. (одна тисяча п`ятсот гривень).

В решті вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова