Справа № 420/4520/19
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4520/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за пенсійною справою № (Міноборони) ОСОБА_1 від 24.04.2018 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.04.2018 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності у розмірі 86% грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 08.04.2019 року із врахуванням раніше виплачених сум, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за пенсійною справою № (Міноборони) ОСОБА_1 від 24.04.2018 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.04.2018 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності у розмірі 86% грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 08.04.2019 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 31.07.2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому призначена пенсії за вислугу років в розмірі 86% грошого забезпечення. Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у березні 2018 року здійснило перерахунок пенсії, але зменшивши її основний розмір з 86% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Позивач вважає такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області протиправними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства та грубо порушують його право на пенсійне забезпечення в належному відсотковому розмірі, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Представник відповідача 15.08.2019 року за (вхід.№29349/19) надав до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі пославшись на те, що перерахунок пенсії позивача на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 року було проведено за вислугу років з 01.01.2018 року, виходячи з 70% сум грошового забезпечення. З 24.04.2018 року позивачу призначено пенсію вже по інвалідності згідно з Законом № 2262. Відтак, пенсія позивача, у зв`язку з його переходом з іншого виду пенсії, перерахована з урахуванням основного розміру 80% грошового забезпечення. Розмір пенсії по інвалідності регламентований ст. 21 Закону № 2262. Так, станом на момент призначення позивачу пенсії по інвалідності, відповідна норма діяла в редакції, згідно з якою пенсії інвалідам війни II групи призначаються в розмірі 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку). В даному випадку, підвищенням максимального розміру пенсії з 70 % до 80 % грошового забезпечення право позивача на пенсію не скасоване. Вказаними змінами не відбулося звуження обсягу існуючого права позивача на призначення пенсії. Так само і не було факту скасування чи звуження обсягу досягнутих прав за критеріями, зазначеними у рішенні Конституційного Суду України від 22.09.05р. № 5-рп/2005. До того ж, обмеження максимального розміру пенсії свідчить про врахування законодавцем статті 17 Конституції України, згідно з якою забезпечення економічної безпеки є однією з найважливіших функцій держави та справою всього Українського народу. Таким чином, призначення пенсії позивачу здійснено відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент такого призначення, і на даний час виплата пенсії здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства, тому підстави для визнання протиправними дій головного управління відсутні.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступні факти та обставини:

Позивач - підполковник ОСОБА_1 , з 31.12.1998 року був звільнений з військової служби в запас за пунктом 65 підпункту «в» (за станом здоров`я) з посади начальника повітряно-вогневої та тактичної підготовки - старшого інспектора управління авіації. Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначило позивачу пенсію за вислугу років з основним розміром 86% грошового забезпечення, що підтверджується витягом з пенсійної справи позивача за 2017 рік (вислуга - 32 роки). У березні 2018 року ГУ ПФУ в Одеській області на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» було проведено позивачу перерахунок пенсії та здійснено виплату перерахованої пенсії з 01 січня 2018 року, з якого вбачається, що розмір пенсії був зменшений з 86% грошового забезпечення до 70%. 24.04.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності. На підставі протоколу ГУ ПФУ в Одеській області від 24.04.2018 року позивача було переведено на пенсію по інвалідності на підставі його заяви від 24.04.2018 року, його пенсія збільшилась. Однак, позивачу стало відомо, що розмір його пенсії становить 86% (яку позивач отримував до перерахунку), а 80% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, що підтверджується протоколом від 24.04.2018 року. 08.04.2019 року позивач звернувся із заявою до відповідача про виплату йому пенсії у розмірі 86% грошового забезпечення, але відповідач листом від 22.04.2019 року відмовив позивачу у виплаті йому пенсії в розмірі 86% грошового забезпечення. Позивач вважає такі дії ГУПФ в Одеській області протиправними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства та грубо порушують право позивача на пенсійне забезпечення в належному відсотковому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне

Страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України,

складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою Україні, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно з ч.3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне

страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ст..23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), в разі наявності у особи з інвалідністю з числа осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років (пункт «а» статті 12), пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги (пункт «а» статті 13).

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них. зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції,Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 року №) 5~рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Оскільки, позивачу встановлено другу групу інвалідності (інвалід війни) внаслідок захворювання, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, в матеріалах пенсійної справи існують відомості щодо вислуги років пенсіонера ОСОБА_1 - саме 32 року, відповідач повинен був призначити пенсію по інвалідності з виплатою її в розмірі пенсії за вислугу років у розмірі 86% грошового забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за пенсійною справою № (Міноборони) ОСОБА_1 від 24.04.2018 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.04.2018 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності у розмірі 86% грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 08.04.2019 року із врахуванням раніше виплачених сум, підлягають задоволенню відповідно до положень ч.1 ст.245 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139,241-246,263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати протокол Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за пенсійною справою № (Міноборони) ОСОБА_1 від 24.04.2018 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.04.2018 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності у розмірі 86% грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 08.04.2019 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 291, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Єфіменко К.С.

.