Справа № 664/1236/19
Суддя: Заславець Н. В.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 664/1236/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі : судді Заславець Н.В.,

при секретарі Орлової О.С.,

за участі позивача ОСОБА_1 та представника позивача - адвоката Гляня В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УППР у Херсонської області Бондаря Сергія Анатолійовича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальйону УППР у Херсонської області Бондаря С.А. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. серії ДП18 № 158577 від 04.05.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 04.05. 2019 року відповідачем відносно нього складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, зокрема за те, що він, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки БМВ ,днз НОМЕР_1 , рухався на а/д Херсон- Джанкой -Феодосія-Керч в лівій смузі,не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч, в той час,коли інші смуги були не зайняті,чим порушив п.11.5ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП , за що на нього було накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень. Із вказаною постановою він не погодився, оскільки вважає,що бланк постанови не відповідає п.8 розділу 4 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції,затвердженої наказом МС України за №1376 від 06.11.2015 року . Оскаржувана постанова не містить жодних доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення. Ним зокрема було надано пояснення інспектору патрульної поліції, що він рухався у лівій смузі на випередження двох транспортних засобів, які рухалися в правій смузі в одному з ним напрямку,що не заборонено ПДР. Його пояснення було проігноровано ,і інспектор виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу. На думку позивача, в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що зумовило звернення до суду з вказаним позовом.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Просили скасувати зазначену постанову, як незаконну. Даючи пояснення по суті ,уточнили, що позивач був зупинений працівником дорожньої поліції на 11-у км. автодороги Херсон- Джанкой - Феодосія-Керч за місцем розташування стаціонарного поста дорожньої патрульної поліції «Пасат».

Відповідач в судове засідання не з`явився. До суду подав відзив на позов з відеозаписом фіксації адміністративного правопорушення з двома файлами, просив справу розглянути без нього. У відзиві зазначив, що водієм було здійснено порушення п.11.5, та п.11.2 ПДР України, відповідно до яких останній рухався у крайній лівій смузі автодороги не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч, коли права смуга для руху була повністю вільною. Заявлений позов не визнав і у задоволенні позову просив відмовити.

Строки звернення до суду з позовом позивачем не порушено.

Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи з відеофіксацією події, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

04.05.2019 року інспектором роти № 4 батальйону УППР у Херсонської області Бондарем А.С. відносно позивача ОСОБА_1 винесено постанову серії ДП18 № 158577 від 04.05.2019 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 425,00 гривень. З тексту постанови вбачається, що 04.05.20ё19 р. о 12-20 год. ОСОБА_1 ,керуючи транспортним «БМВ» , днз НОМЕР_1 , рухався на а/д Херсон- Джанкой -Феодосія-Керч в лівій смузі, не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч, в той час, коли інші смуги були не зайняті, чим порушив п.11.5 ПДР України.

Пунктом 11.2 ПДР України визначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. Пункт 11.5 ПДР передбачено , що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Таким чином, 3у постанові зазначено, що водій порушив п.11.5 ПДР,тоді як у відзиві відповідачем зазначено про порушення водієм двох пунктів 11.2 та 11.5 ПДР України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом. З огляду на викладене, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Частиною 2 ст 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, за що передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Стороною відповідача не було зазначено у постанові докази на підтвердження винуватості особи, як і не надано суду жодних доказів того, що позивач вчинив адміністративного правопорушення. Зокрема, у постанові зазначено, що долучено пояснення водія, однак самого пояснення відповідачем до суду не надано і у відзиві про це не йдеться. Натомість відповідачем долучено відеозапис з двома відеофайлами, які судом досліджено у судовому засіданні і встановлено, що на одному з них зафіксовано автомобіль марки БМВ на узбіччі правої частини дороги, з якого неможливо зробити висновок по якій саме смузі проїзної частини дороги рухався водій перед фіксацією його на узбіччі- правій чи лівій. А на другому файлі зафіксовано процес винесення постанови у приміщенні поста.

КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Зважаючи на те, що, окрім пояснень сторін, у справі відсутні будь-які інші докази на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху оскаржувана постанова не може вважатися законною. Надана відеофіксація не спростовує пояснення позивача з приводу того, що у своїх діях він керувався п.11.5 ПДР України і рухався у крайній лівій смузі,оскільки права була зайнята.

Згідно частини другої ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій при ухваленні оскаржуваної постанови. Крім цього, диспозиція ч.2 ст. 122 КУпАП є бланкетною, відповідач приймаючи рішення про накладення на водія адміністративного стягнення, послався у постанові на порушення водієм п.11.5 ПДР України, який надавав право водієві рухатися в крайній лівій смузі у випадку зайнятості транспортом правої смуги проїзної частини дороги. При оскарженні постанови водій послався саме на цей пункт ПДР, який давав йому таке право рухатися у крайній лівій смузі.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 122 КУпАП

Суд вважає, що відповідачем під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було порушено вимоги ст. 245 КУпАП, а саме: не повно з`ясовано обставини справи.

Так, згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження. Тому суд вважає, що стороною відповідача не доведено належними доказами правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, слід звернути увагу на те, що лише винна особа може нести відповідальність за вчинення будь-якого правопорушення, а оскільки стороною відповідача не доведено, що в діях позивача наявна вина, тобто наявний склад адміністративного правопорушення, та всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2ст 122 КУпАП, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд, зважаючи на неповноту розгляду справи про адміністративні правопорушення та невірне встановлення фактичних обставин справи у постанові, відсутності будь-яких доказів та заперечень з боку відповідача, вважає, що постанова підлягає скасуванню , у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Витрати у справі віднести на державу.

Керуючись ст. ст. 251, 245, 258 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 72-73, 77, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії ДП18 № 158577 від 04.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. скасувати як незаконну.

Витрати у справі віднести на державу.

На рішення протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: підпис Н.В. Заславець

Згідно з оригіналом.

Суддя Заславець Н.В.