Справа № 240/9174/19
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
19 вересня 2019 року м. Житомир справа № 240/9174/19
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 17.07.2019, просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Плохотнюк О.Ю. від 11.05.2019 №46 про утримання надміру виплачених сум пенсії в розмірі 3624,54 гривень;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повернути вже утриману з його пенсії частину в червні 2019 року в сумі 789,20 грн., в липні 2019 року в сумі 796,02 грн., загалом 1585,22 грн.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він перебуває на обліку в Новоград-Волинському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по віку, призначену відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Новоград-Волинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області 11 травня 2019 року було прийнято рішення №46 про утримання з його пенсії надміру виплаченої суми переплати в розмірі 3624,45 гривень, яка утворилась за період з 01.09.2003 по 01.01.2008 у зв`язку з недостовірною довідкою про заробітну плату. У зв`язку з прийняттям вказаного рішення, починаючи з 01.06.2019 з пенсії позивача щомісячно утримують 20 % від пенсії, до повного погашення переплати. Позивач вважає зазначене рішення від 11.05.2019 №46 протиправним, оскільки він особисто ніякої недостовірної інформації до органів Пенсійного фонду України не надавав. Більш того, позивач вказує, що оскаржуване рішення не містить всієї необхідної інформації, яка б давала підстави для обґрунтованого висновку про те, що переплата дійсно мала місце, в ньому не вказано які саме недостовірні дані і ким були надані. Крім того, на думку позивача, прийняттю рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії мала передувати відповідна перевірка, результати якої були б зафіксовані в акті, однак у його пенсійній справі немає жодної інформації про те, що така перевірка проводилась. Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 вважає, що утримання з нього зайве виплаченої суми пенсії без належних доказів такої переплати є безпідставним та незаконним, а тому він звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою судді від 09 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви.
19 липня 2019 року до суду на виконання вимог ухвали від 09 липня 2019 року надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 з усуненими недоліками.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №240/9174/19 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.
Крім того, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі 22 липня 2019 року було надіслано на адресу місцезнаходження Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, що повернулось на адресу суду, ухвалу про відкриття провадження у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області отримало 25 липня 2019 року (а.с.37).
Також 19 липня 2019 року позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив забезпечити адміністративний позов шляхом заборони Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області утримувати з його пенсії в серпні, вересні та жовтні 2019 року її частину в розмірі 20 % на підставі оскарженого ним рішення №46 від 11.05.2019, тобто до повного погашення суми в розмірі 3624,54 гривень.
За наслідками розгляду зазначеної заяви судом була прийнята ухвала від 22.07.2019 про відмову ОСОБА_1 у забезпеченні позову.
08 серпня 2019 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому відповідач зазначив, що не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Таку позицію відповідач аргументував тим, що при зверненні за призначенням пенсії ОСОБА_1 особисто було подано заяву та додано до неї довідки про заробітну плату №104/3 від 20.01.2003, №1755 від 21.10.2003 та №328 від 18.02.2005. Однак, в ході проведення наступних перерахунків пенсії було виявлено недостовірність даних в поданих позивачем довідках, у зв`язку з цим виникла переплата пенсії. З огляду на це, відповідач вважає, що ним правомірно відповідно до норм ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4, було прийнято рішення про утримання з ОСОБА_1 переплати пенсії в розмірі 3624,45 гривень, яка утворилась за період з 01.09.2003 по 01.01.2008.
Крім того, у відзиві на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вказує, що воно є неналежним відповідачем по справі, оскільки позивач перебуває на обліку в Новоград-Волинському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області до повноважень якого і належить призначення, перерахунок та виплата пенсії позивача. На даний час, Новоград-Волинське об`єднане управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області не ліквідоване, а лише перебуває в процесі припинення. Натомість Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не може виступати в якості відповідача, оскільки жодних рішень про утримання надміру виплачених сум з пенсії позивача воно не приймало.
Враховуючи вищенаведене, у відзиві на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області просило відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.39-41).
05 вересня 2019 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив на позовну заяву в якій позивач зазначив, що на даний час Новоград-Волинське об`єднане управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області не є юридичною особою, це є Новоград-Волинський відділ з питань призначення та перерахунку пенсій, який підпорядкований юридичній особі Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області. Позивач вказує, що саме зважаючи на такі обставини позов був пред`явлений ним до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (а.с.56-57).
Відповідно до норм ст.ст. 257, 263 КАС України дана адміністративна справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
У відповідності до частини четвертої статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Черняхович І.Е. в період з 12.08.2019 по 30.08.2019 у відпустці, а в період з 09.09.2019 по 18.09.2019 на лікарняному, рішення по справі №240/9174/19 прийнято 19 вересня 2019 року.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Баранівському відділі з питань призначення та перерахунку пенсій Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
В 2003 році позивачу була призначена пенсія державного службовця відповідно до норм Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу", а з 05.03.2019 його переведено на пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що при призначенні позивачу Управлінням Пенсійного фонду в Баранівському районі Житомирської області враховано заробітну плату позивача, зазначену в довідках №104/3 від 20.01.2003, №1755 від 21.10.2003 та №328 від 18.02.2005, виданих Управлінням Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області (а.с.44-46).
11 травня 2019 року Новоград-Волинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було прийнято рішення №46 про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплаченої суми переплати в розмірі 3624,45 гривень, яка утворилась за період з 01.09.2003 по 01.01.2008 у зв`язку з недостовірною довідкою про заробітну плату (а.с.50).
На підставі зазначеного рішення, починаючи з 01.06.2019 з пенсії позивача щомісячно утримують 20 % від пенсії, до повного погашення ним переплати.
Про прийняте рішення позивача було повідомлено листом Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 12.05.2019 №2163/03-2 (а.с.51).
З даного приводу, позивач неодноразово звертався як до Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області так і до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Однак, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 14.06.2019 №Х-2465, Х-2464 ОСОБА_1 було повідомлено, що у зв`язку з наданням страхувальником недостовірних довідок про заробітну плату №104/3 від 20.01.2003, №1755 від 21.10.2003 та №328 від 18.02.2005, виникла переплата пенсії за період з 01.09.2003 по 31.01.2008 в сумі 4464,45 гривень. В 2010-2014 роках було частково повернуто переплату в розмірі 840,00 гривень, шляхом внесення коштів на рахунок органів Пенсійного фонду. Залишок переплати пенсії становить 3624,54 грн., і з 01.06.2019 утримується з пенсії на підставі рішення від 11.05.2019 №46 (а.с.11).
Вважаючи протиправним рішення відповідача щодо щомісячного утримання з пенсії суми переплати в розмірі 3624,54 грн., позивач звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Поряд з цим, у статті 92 Конституції України зазначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення (пункт 6 ).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках передбачених цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані пенсійним органом за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.
Разом з цим, відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Згідно із статтею 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.
У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.
Відповідно до статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - в наслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.
Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 20 грудня 2018 року у справі № 489/3771/16-а, а також у постанові від 20 травня 2019 року у справі №489/205/16-а.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4.
Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону № 1058-IV. Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.
Водночас, суд звертає увагу, що згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті:
1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;
2) інше майно, якщо це встановлено законом. Як встановлено судом та не спростовано представником відповідача, жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсій в більшому розмірі, з боку позивача допущено не було, а отже й підстав для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з пенсіонера, у суб`єкта владних повноважень не було.
Отже, закон встановлює два виключення, коли безпідставно набута пенсія підлягає поверненню: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 Цивільного кодексу України майно ( в тому числі і пенсія) підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 02 липня 2014 року у справі 6-91цс14 та від 22 січня 2014 року у справі 6-151цс13, які є обов`язковими для виконання судами всіх інстанцій.
Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для висновку відповідача про наявність за період з 01.09.2003 по 01.01.2008 переплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 3624,45 гривень, та в подальшому для прийнятті оскаржуваного рішення від 11.05.2019 №46 року про утримання з пенсії позивача надміру виплачених сум, стала недостовірна, на думку відповідача, інформація, зазначена в довідках про заробітну плату №104/3 від 20.01.2003, №1755 від 21.10.2003 та №328 від 18.02.2005, виданих Управлінням Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області (а.с.44-46).
Водночас, під час розгляду справи судом було безспірно встановлено, що доказів проведення відповідачем перевірки достовірності відомостей, зазначених в довідках про заробітну плату №104/3 від 20.01.2003, №1755 від 21.10.2003 та №328 від 18.02.2005, витребувані судом у відповідача матеріали пенсійної справи пенсії ОСОБА_1 не містять.
Крім того, докази, що стали підставою для формування висновку про недостовірність інформації, зазначеної в довідках про заробітну плату №104/3 від 20.01.2003, №1755 від 21.10.2003 та №328 від 18.02.2005, не були надані відповідачем і під час розгляду справи.
Таким чином, відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не було достеменно встановлено факту наявності переплати пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із поданням ним недостовірних відомостей.
Більш того, будь-яких доказів наявності вини позивача чи зловживань з його боку відповідачем не надано та судом не встановлено, оскільки спірні довідки про заробітну плату №104/3 від 20.01.2003, №1755 від 21.10.2003 та №328 від 18.02.2005 (а.с.44-46) було видано Управлінням Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області, а не позивачем. Доказів підробки цих довідок чи того, що позивачу було відомо про недостовірні відомості, зазначені у ній, матеріали справи не містять.
Наявність жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсії у більшому розмірі, з боку ОСОБА_1 допущено не було, а отже й підстави для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з позивача відсутні.
Оскільки ст. 50 Закону № 1058-IV визначений вичерпний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсій, і таких у ході розгляду справи встановлено не було, суд приходить до висновку про протиправність рішення від 11.05.2019 №46 про утримання з пенсії позивача надміру виплачених сум в розмірі 3624,54 гривень.
Щодо доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про те, що воно є неналежним відповідачем у даній справі, суд зазначає наступне.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України №628 від 22.08.2018 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України", Новоград-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 07.08.2019 ліквідоване шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Пунктом 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року №1074, визначено, що права та обов`язки органів виконавчої влади у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади переходять до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади.
Оскільки Новоград-Волинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому позивач перебував на пенсійному обліку та яке прийняло оскаржуване в даній справі рішення, вибуло, а його правонаступником є Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, то суд вважає що позов заявлений до належного відповідача - Головного управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Аналіз норм чинного законодавства та встановлені обставини справи дозволяє суду дійти висновку, що відповідачем рішення від 11.05.2019 №46 про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум в розмірі 3624,54 гривень є протиправним та підлягає скасуванню.
Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Так, у справі "Салах Шейх проти Нідерландів" ЄСПЛ вказав, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 17 липня 2008 року у справі "Каіч та інші проти Хорватії" для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Держава несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема, через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі №815/1048/16 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.
Враховуючи наявність порушеного права та необхідність застосування судом ефективного механізму для його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими частиною другою та четвертою статті 245 КАС України, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повернути ОСОБА_1 кошти, утримані з його пенсії на підставі рішення Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 11.05.2019 №46.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем в порушення частини другої статті 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність рішення Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 11.05.2019 №46 про утримання з пенсії надміру виплачених сум, а тому позов підлягає задоволенню.
Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат по даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 257, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 11.05.2019 №46 про утримання з пенсії ОСОБА_1 надміру виплачених сум в розмірі 3624,54 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович