Справа № 545/2023/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 р.Справа № 545/2023/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Енергетичної митниці ДФС на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Стрюк Л.І., вул. Фрунзе, 154а, м. Полтава, Полтавська, 36008, повний текст складено 21.08.19 року по справі № 545/2023/19

за позовом ОСОБА_1

до Енергетичної митниці ДФС

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Енергетичної митниці ДФС (далі - відповідач), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову Енергетичної митниці ДФС від 26.06.2019 року у справі про порушення митних правил № 0024/90311/19, провадження у справі закрити.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 21.08.2019 вказаний позов задоволено. Скасовано постанову Енергетичної митниці ДФС від 26.06.2019 року у справі про порушення митних правил № 0024/90311/19, справу про порушення митних правил № 0024/90311/19 щодо ОСОБА_1 - закрито.

В обґрунтування позову вказує, що 19.02.2019 року об 11:03 до ВМО «Миколаїв» митного поста «Південний» Енергетичної митниці ДФС ним подано митну декларацію (IM 40 ДЕ) №UA903110/2019/000223, у якій самостійно виявлено помилку в розрахунку основи нарахування по акцизному податку - при заповненні графи 47 митної декларації - допущено «опечатку» при внесенні кількості літрів в основу нарахування акцизного податку (замість цифри 133,681 т. літрів занесено цифру 131,681 т. літрів). Вірні дані щодо кількості літрів товару відображені у графі 31 цієї ж митної декларації та в паспортах якості №№114- 15 від 28.01.2019 року, що додані до митної декларації та зазначені в графі 44 митної декларації 1М40ДЕ. Після направлення митної декларації до митного органу самостійно виявлено помилку, у зв`язку з чим та відповідно до Положення про митні декларації, до митного органу направлено заяву щодо відкликання електронної митної декларації у складі засвідченого електронним цифровим підписом електронного повідомлення (надіслано 19.02.2019 о 12:53), а також подана та оформлена митна декларація № 903110/2019/000241 на цю ж саму партію товару, помилку виправлено, вірно заповнено графи митної декларації, податки і збори в повному обсязі сплачені до бюджету. Проте, митним органом 22.02.2019 року, тобто з порушенням строків, складений протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого 26.06.2019 року винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції взяті до уваги аргументи ОСОБА_1 щодо направлення повідомлення про відкликання електронної митної декларації до моменту виявлення посадовою особою ознак порушення митних правил та не враховано позицію митниці, яка у своїх діях керується даними АСМО «Інспектор», відповідно до якої заява про відкликання технічно «підтягнулась» у базу даних митниці о 13.05, тобто фактично після виставлення затримки в митному оформленні.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 19.02.2019 року об 11:03 год. до ВМО «Миколаїв» митного поста «Південний» Енергетичної митниці ДФС ОСОБА_2 С ОСОБА_3 подано митну декларацію (IM 40 ДЕ) №UA903110/2019/000223, у графі 47 якої зазначена основа нарахування «131,681 КLC», а в графі 31 цієї ж митної декларації зазначено «133,681 КLC» (а.с.26). У паспортах якості №№114 та 115 від 28.01.2019 року, що додані до митної декларації та зазначені в графі 44 митної декларації 1М40ДЕ, зазначена кількість товару - «133,681 КLC».

ОСОБА_1 у цей же день о 12-53 год. самостійно виявив помилку, у зв`язку з чим до митного органу направлено заяву щодо відкликання електронної митної декларації у складі засвідченого електронним цифровим підписом електронного повідомлення. У цей же день о 13-01 год. митницею направлено декларанту повідомлення з проханням надати пояснення щодо зазначення у митній декларації неправдивих відомостей.

ОСОБА_1 22.02.2019 року оформлена та подана митна декларація № 903110/2019/000241 на цю ж саму партію товару, у графі 47 якої зазначена основа нарахування «133,681 КLC».

22.02.2019 року головним державним інспектором відділу митного оформлення «Миколаїв» митного поста «Південний» Енергетичної митниці ДФС ОСОБА_4 складений протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого 26.06.2019 року винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності, якою визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладений штраф у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, що становить 11 530,11 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення ч. 3 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необґрунтовано, тобто без повного дослідження об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, дійшовши передчасного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Зі змісту ст.485 Митного кодексу України вбачається, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Статтею 530 МК України визначено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 268 Митного кодексу України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від плати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи органів доходів і зборів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 допустив помилку в одній графі декларації; у той же час у іншій графі цієї ж декларації вказав вірні дані; при цьому надав разом з декларацією товаросупровідні документи, що містять правдиві відомості щодо кількості товару (паспорти якості), що свідчить про відсутність у нього умислу на зменшення розміру податків.

Пунктом 36 Положення про митні декларації, затвердженого Постановою КМУ № 450 від 21.05.2012 року, визначено, що внесення змін до поданої митному органу електронної митної декларації здійснюється шляхом її відкликання, при цьому заява декларанта або уповноваженої ним особи щодо відкликання електронної митної декларації надсилається декларантом митному органу у складі засвідченого електронним цифровим підписом електронного повідомлення.

У зв`язку із самостійним виявленням помилки та у відповідності до вказаної норми Положення про митні декларації, до митного органу направлено заяву щодо відкликання електронної митної декларації у складі засвідченого електронним цифровим підписом електронного повідомлення (надіслано 19.02.2019 о 12:53, ідентифікатор повідомлення 27А15А54-1612-4822- 9548-9ВА093Е9А0А6). Після виявленої помилки подана нова декларація з зазначенням вірної кількості товару та повністю сплачені податки і збори.

Доводи апелянта про те, що декларація була відкликана фактично після виявлення посадовою особою митниці ознак порушення митних правил, колегія суддів відхиляє, оскільки це спростовується відомостями з електронного реєстру.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Також, керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст. 8 Конституції України та ст. 6 КАС України України, суд на підставі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 20.10.2011 р. по справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів наявності протиправної мети дій ОСОБА_1 щодо заявлення неправдивих відомостей та неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру Енергетичною митницею ДФС в процесі розгляду справи не надано.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на момент митного оформлення товару, згідно з митною декларацією від 19.02.2019 року № UA903110/2019/000223 в діях ОСОБА_1 був відсутній прямий умисел для ухилення від сплати митних платежів та надання недостовірних відомостей щодо товару.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач в порушення ч. 3 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необґрунтовано, тобто без повного дослідження об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, дійшовши передчасного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21.08.2019 року по справі № 545/2023/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 20.09.2019 року