Справа № 240/3382/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про залишення позовної заяви без розгляду)

17 вересня 2019 року м. Житомир справа № 240/3382/19

категорія 110000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

секретар судового засідання Степанчук С.В.,

за участю:прокурора Рудченка М.М.,

представника відповідача 1 - Лагоди О.А.,

представника відповідача 2- Файчук Т.А.

адвоката третьої особи Евіна А.К.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання відповідача 1 та адвоката третьої особи про залишення позову без розгляду у адміністративній справі за позовом заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави до Державної комісії України по запасах корисних копалин, Житомирської обласної ради, Державної служби геології та надр України , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабіс" про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

Заступник прокурора Житомирської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати протокол №4613 від 06.12.2018 засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин (відповідач 1);

- визнати протиправним та скасувати рішення двадцятої сесії Житомирської обласної ради VІІ скликання №1356 від 18.12.2018 "Про розгляд звернення Державної служби геології та надр України від 11.12.2018 №24939/13/12-18 щодо погодження надання спеціального дозволу на користування надрами ТОВ "ЛАБІС";

- визнати протиправним та скасувати спеціальний дозвіл на користування надрами №6320, виданий 20.02.2019 Державною службою геології та надр України Товариству з обмеженою відповідальністю "Лабіс".

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

До суду 08.04.2019 надійшла апеляційна скарга на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25.03.2019, а 10 квітня 2019 адміністративна справа № 240/3382/19 була надіслана до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Адміністративна справа повернулась до Житомирського окружного адміністративного суду 02 вересня 2019 року. Розгляд адміністративної справи призначено на 17 вересня 2019 року про що повідомлено учасників справи рекомендованим поштовим відправленням.

Судову повістку Житомирська обласна рада та Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабіс" отримали 09.09.2019, а Заступник прокурора Житомирської області, Державна комісія України по запасах корисних копалин та Державної служби геології та надр України - 10 вересня 2019 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відділом документально забезпечення суду 16 вересня 2019 року за вх. №20929/19 та 17.09.2019 за вх. №21078/19 зареєстровано ідентичні за змістом клопотання Державної комісії України по запасах корисних копалин про залишення без розгляду адміністративного позову Заступника прокурора Житомирської області. В обґрунтування клопотання вказано, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. Зазначає, що у разі дійсного допущення порушень інтересів держави, порядку проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, незаконного погодження на користування надрами, незаконного надання спеціального дозволу, захист інтересів держави в суді мають здійснювати як позивачі вищезазначені органи. Вважає, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач перед зверненням до суду перевірив, що захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

До суду 16.09.2019 надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабіс" про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування вказує, що у справі, що розглядається, прокурор обґрунтував наявність «інтересів держави» порушенням, на його думку, порядку розгляду ДКЗ матеріалів геолого-економічної оцінки запасів родовищ та відсутністю органу, який наділений повноваженнями щодо оскарження до суду протоколів, складених за результатами таких розглядів. Прокурор покликається також на відсутність органу до повноважень якого віднесено нагляд за законністю рішень місцевих (обласних) рад, разом з тим, Міністерство екології та природних ресурсів України (Мінприроди) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища та екологічної безпеки. Прокурор, звернувшись з позовом в інтересах держави до відповідачів не навів відповідних обґрунтувань щодо не здійснення чи неналежного здійснення державним органом саме інтересів держави.

У судовому засіданні прокурор заперечував щодо задоволення клопотань про залишення позовної заяви без розгляду. Представники відповідачів та третьої особи клопотання про залишення позовної заяви без розгляду підтримали та просили їх задовольнити.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення клопотань, зазначає наступне.

Встановлено, що предметом позову є протокол №4613 від 06.12.2018 засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин; рішення Житомирської обласної ради №1356 від 18.12.2018 "Про розгляд звернення Державної служби геології та надр України від 11.12.2018 №24939/13/12-18 щодо погодження надання спеціального дозволу на користування надрами ТОВ "ЛАБІС"; спеціальний дозвіл на користування надрами №6320, виданий 20.02.2019 Державною службою геології та надр України Товариству з обмеженою відповідальністю "Лабіс".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що статтею 19 Кодексу України "Про надра" визначено, що надра надаються у користування лише за наявності у відповідного підприємства спеціального дозволу на користування ділянкою надр, однак ТОВ "ЛАБІС" не володіло спеціальним дозволом на користування надрами, що є порушенням установленого порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами при розгляді документів, поданих ТОВ "ЛАБІС". Окрім того, у позові вказано, що на даний час відсутній державний орган, який фактично здійснює нагляд за законністю видачі спеціальних дозволів на користування надрами, окрім Державної служби геології та надр України, яка таку видачу здійснила та є відповідачем у справі.

Суд, розглянувши клопотання представника третьої особи та представника Державної комісії України по запасах корисних копалин, вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Приписами ч. 1 ст. 43 КАС України визначено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Із позовної заяви вбачається, що її подано до суду заступником прокурора, як позивачем.

Згідно ч. 3 статті 53 КАС України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 статті 53 КАС України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Таким чином, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

Як зазначив Конституційний Суд України в Рішенні № 18-рп/2004 від 1 грудня 2004 року, поняття" охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України в логічно-значеннєвому зв`язку з поняттям "права", слід розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як обумовлений загальним змістом об`єктивного та прямо не опосередкованого в суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, який є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, що не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим принципам.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини).

Згідно з ч.3 ст.23 ЗУ Про прокуратуру прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Тобто, захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Положення ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Захист інтересів держави при наданні надр у користування здійснюється уповноваженими органами.

Із позовної заяви вбачається, що позов у цій справі подано з метою запобігання отримання юридичною особою протиправним шляхом спеціального дозволу на позааукціонних умовах із створенням державними органами (Держгеонадра України та ДЗК України) окремій юридичній особі сприятливих умов такого отримання, що порушує принцип рівності всіх суб`єктів правовідносин перед Законом.

Разом з тим, суд відмічає, що згідно з ч.1 ст.62 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» державний контроль за додержанням режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища, його органами на місцях та іншими спеціально уповноваженими державними органами.

Згідно з п. 3 Положення про Міністерство екології та природних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 №32, забезпечення формування державної політики у сфері охорони та використання природно-заповідного фонду, відтворення і охорони природних ресурсів, є основним завданням Міністерства екології та природних ресурсів.

Суд враховує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі Ф.В. проти Франції (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Пункт 3 ч.1 ст.131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Так, у справі, що розглядається, прокурором не доведено необхідності захисту інтересів держави саме прокурором, а також не обґрунтовано підстави звернення до суду та в чому полягає інтерес держави.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом в постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17 та від 10 травня 2018 року у справі № 918/323/17, ухвалах від 07 травня 2018 року у справі №910/18283/17 та від 16 травня 2018 року у справі № 826/13768/16.

Тобто, чинним законодавством передбачений орган виконавчої влади (Мінприроди), до компетенції якого віднесено повноваження захисту інтересів держави в сфері користування надрами. З огляду на наведене, суд вважає, що прокурор за поданим у цій справі позовом не може мати статус позивача, відповідно не має адміністративної процесуальної дієздатності для звернення до суду з цим позовом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовну заяву заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 43, 53, 240, 241-243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Клопотання Державної комісії України по запасах корисних копалин та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабіс" - задовольнити.

Позов заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави до Державної комісії України по запасах корисних копалин, Житомирської обласної ради, Державної служби геології та надр України , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів:Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабіс" про визнання протиправними та скасування рішень - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст складено 20.09.2019.

Суддя О.В. Лавренчук