Справа № 640/10474/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 вересня 2019 року № 640/10474/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Енерготехкомплекс»
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Енерготехкомплекс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 18 березня 2019 року №, яким встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та застосовано штраф на загальну суму 362190,66 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що податкові накладні: №2 від 10 лютого 2017 року, №4 від 13 липня 2017 року, №9 від 18 липня 2017 року, №3 від 13 липня 2017 року, №3 від 03 серпня 2017 року, №5 від 14 серпня 2017 року, №2 від 04 вересня 2017 року, №12 від 15 вересня 2017 року, №5 від 08 вересня 2017 року, №26 від 29 вересня 2017 року, №10 від 15 вересня 2017 року, №27 від 29 вересня 2017 року, №9 від 18 жовтня 2017 року, №2 від 06 жовтня 2017 року, №5 від 10 жовтня 2017 року, №10 від 18 жовтня 2017 року, №7 від 11 жовтня 2017 року, №13 від 23 жовтня 2017 року, №14 від 26 жовтня 2017 року, №12 від 23 жовтня 2017 року, №15 від 26 жовтня 2017 року, №17 від 26 жовтня 2017 року, №16 від 26 жовтня 2017 року, №4 від 06 жовтня 2017 року, №3 від 06 жовтня 2017 року, №8 від 28 листопада 2017 року, №1 від 01 листопада 2017 року, №3 від 08 листопада 2017 року, №7 від 28 листопада 2017 року, №9 від 29 листопада 2017 року, №7 від 11 грудня 2017 року, №6 від 11 грудня 2017 року, №4 від 11 грудня 2017 року, №3 від 11 грудня 2017 року, №5 від 11 грудня 2017 року, №10 від 13 грудня 2017 року, №8 від 11 грудня 2017 року, №9 від 11 грудня 2017 року, №24 від 26 грудня 2017 року, №22 від 26 грудня 2017 року, №23 від 26 грудня 2017 року, №13 від 18 грудня 2017 року були зареєстровані Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Енерготехкомплекс» отримувачу (покупцю), якому вони не надаються (в даному випадку отримувач не був платником податку на додану вартість та не використовував податковий кредит).

Тобто, за змістом пункту 120-1.1. та пункту 120-1.2. статті 120-1 Податкового кодексу України за порушення передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України терміну реєстрації в ЄРПН податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), які зареєстровані Товариством такому отримувачу (покупцю), штрафні санкції не застосовуються. Відтак відповідач не правомірно оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням застосував до позивача штраф за несвоєчасну реєстрацію наведених вище податкових накладних.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні.

Відповідач надав відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Зокрема відповідач зауважив, що ряд податкових накладних за 2017 рік зареєстровані позивачем в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації, що у відповідності з вимогами статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, є підставою для застосування до такого платника штрафу. Згідно з вимогами статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Кодексу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладених застосовуються штрафні санкції за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої наведеними нормами Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. В той же час, позивачем при складанні виявлених з порушенням терміну реєстрації податкових накладних за 2017 рік зазначено лише одну складову - «не підлягає наданню отримувачу (покупцю)».

Позивач надав відповідь на відзив та висновок спеціаліста щодо семантико-текстуального дослідження мовного оформлення норми права, викладеної у пункті 1 статті 120-1 Податкового кодексу України, складений 09 вересня 2019 року співробітником Київського університету імені Бориса Грінченка, та просив його врахувати.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи та було встановлено судом, Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Енерготехкомплекс» за 2017-2018 роки, про що складено Акт №1242/26-15-12-06/16471730 від 11 лютого 2019 року.

Перевіркою виявлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за 2017-2018 роки в ЄДРПН, перелік яких наведений у вказаному Акті.

На підставі Акту камеральної перевірки №1242/26-15-12-06/16471730 від 11 лютого 2019 року за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 та згідно пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Енерготехкомплекс» податковим повідомленням-рішенням від 18 березня 2019 року № застосовані штрафні санкції на загальну суму 362190,66 грн.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 18 березня 2019 року № Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Енерготехкомплекс» звернулось до суду про його скасування.

Вирішуючи спір суд виходив з такого.

Регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства - Податковий кодекс України.

Згідно з вимогами статті 201.10 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Пунктом 120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04 вересня 2018 року у справі №816/1488/17.

Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» від 31 грудня 2015 року №1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за №137/28267, затверджено форму податкової накладної та Порядок її заповнення.

Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються. Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), містять код ставки « 20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість за основною ставкою.

За наведених обставин, на думку суду, Головне управління ДФС у м. Києві правомірно застосувало до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Енерготехкомплекс» штрафні санкції у розмірі 362190,66 грн. за порушення термінів реєстрації податкових накладних, перелік яких наведений в Акті камеральної перевірки №1242/26-15-12-06/16471730 від 11 лютого 2019 року, оскільки позивачем не додержані вимоги, передбачені пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, які в своїй сукупності звільняють платника податку від застосування штрафних санкцій.

Що стосується наданого позивачем висновку спеціаліста щодо семантико-текстуального дослідження мовного оформлення норми права, викладеної у пункті 1 статті 120-1 Податкового кодексу України, складеного 09 вересня 2019 року співробітником Київського університету імені Бориса Грінченка, то вказаний висновок є лише власним трактуванням кандидатом філологічних наук, доцентом кафедри української мови, співробітником Київського університету імені Бориса Грінченка ОСОБА_1 змісту прав та обов`язків платника податків, визначених у статті 120-1 Податкового кодексу України. Даний висновок не має сили закону чи підзаконного акту, а також не є практикою Верховного Суду, висновки якого суд має враховувати при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина перша цієї статті).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина друга статті 77).

Відповідач виконав покладений на нього обов`язок.

Таким чином, враховуючи все вище викладене, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог, а відтак відмовляє у їх задоволенні у повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 77, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Енерготехкомплекс» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 18 березня 2019 року № - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко