Справа № 160/5721/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року Справа № 160/5721/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в особі державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Риженко Марини ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
20 червня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в особі державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради ОСОБА_3 (далі - відповідач), в якій позивач просив:
- визнати незаконними дії державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Риженко Марини Сергіївни, які полягали у невиконанні судового рішення, шляхом прийняття протиправних рішень про зупинення державної реєстрації прав на підставі заяви особи, яку судовим рішенням, що набрало законної сили, було позбавлено права власності на об`єкт нерухомого майна, щодо якого реєстратором приймалися рішення про зупинення державної реєстрації прав;
- зобов`язати державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Риженко Марини Сергіївни задовольнити заяву № 31981156 про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/5721/19. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
24 липня 2019 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому останній заперечує проти вимог позивача, з огляду на таке. На виконання статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», 26.12.2018 року було прийнято заяву про скасування за реєстровим номером 31981156 та здійснено пошук у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав, під час якого встановлено наявність зареєстрованої заяви власника про заборону вчинення реєстраційних дій за реєстраційним номером 31973505, яка подана ОСОБА_5 26.12.2018 року. 26.12.2018 року було прийнято рішення про зупинення державної реєстрації прав за № 44836672. У подальшому, були прийняті рішення від 10.01.2019 року № 45003085, від 24.01.2019 року № 45196641, від 06.02.2019 року № 45387338, від 19.02.2019 року № 45594826, від 04.03.2019 № 45796209, від 18.03.2019 року № 46004651, від 29.03.2019 року № 46218115, від 12.04.2019 року № 46435260, від 25.04.2019 року № 46655094, від 13.05.2019 року № 46830358, від 24.05.2019 року № 47020229, від 06.06.2019 року № 47226067, від 20.06.2019 року № 47428342, від 04.07.2019 року № 47616726, 17.07.2019 року № 47813714 у зв`язку з тим, що після спливу 10 робочих днів власником об`єкта нерухомого майна, яким подано заяву про заборону вчинення реєстраційних дій не подано рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили. Проте, при здійсненні пошуку у база даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав, було встановлено наявність зареєстрованої заяви власника про заборону вчинення реєстраційних дій за реєстраційним номером 32123575, 32315578, 32528430, 32721885, 32925019, 33151353, 33385519, 33603221, 33821967, 33992766, 34206835, 34412527, 34615378, 34819761, 35022668, які були подані ОСОБА_5 10.01.2019 року, 23.01.2019 року, 05.02.2019 року, 18.02.2019 року, 01.03.2019 року, 15.03.2019 року, 29.03.2019 року, 11.04.2019 року, 24.04.2019 року, 11.05.2019 року, 23.05.2019 року, 05.06.2019 року, 19.06.2019 року, 03.07.2019 року, 16.07.2019 року. У зв`язку із вищевикладеним, були прийняті рішення про зупинення державної реєстрації прав від 10.01.2019 року № 45003162, від 24.01.2019 року № 45196739, від 06.02.2019 року № 45388153, від 19.02.2019 року № 45594970, від 04.03.2019 року № 45796316, від 18.03.2019 року № 46004791, від 29.03.2019 року № 46218417, від 12.04.2019 року № 46435324, від 25.04.2019 року № 46655197, від 13.05.2019 року № 46830434, від 24.05.2019 року № 47020694, від 06.06.2019 № 47226752, від 20.06.2019 року № 47428637, від 04.07.2019 року № 47617029, від 17.07.2019 року № 47813848. Отже, на теперішній час, заява про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційним номером 31981156 від 26.12.2018 року знаходиться у стані зупинення державної реєстрації прав, що відповідає вимогам статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідачем було окремо зауважено, що зазначені у позовній заяві від 18.06.2019 року посилання позивача щодо не виконання судового рішення є повністю неправдивими, оскільки заява про скасування від 26.12.2018 року за № 31981156 перебуває у роботі державного реєстратора та буде невідкладно виконана у разі відсутності у Державному реєстрі прав власності рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна, як цього вимагає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Ухвалою суду від 30.07.2019 року замінено первісного відповідача - Державний департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в особі державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Риженко Марини Сергіївни на належного відповідача - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в особі державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Риженко Марини ОСОБА_2 .
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
11 травня 2018 року Додатковим рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 191/3532/17, було вирішено доповнити рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року, ухваленого у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 , третя особа: ОСОБА_7 , про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.
28 листопада 2018 року постановою Дніпровського апеляційного суду по справі № 191/3532/17 (провадження № 22ц/803/1663/18) апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення. Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року залишено без змін.
26 грудня 2018 року представником ОСОБА_4 було подано заяву про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Разом із заявою були надані наступні документи:
- Довіреність № 2612 від 25.07.2017 року, виданою приватним нотаріусом Вдовіною Л.Л.
- Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 191/3532/17;
- ухвала Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 191/3532/17;
- Додаткове рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 191/3532/17.
Вважаючи вказані рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є Закон України від 01.07.2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є, зокрема, громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав.
Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав (частина перша статті 11 Закону № 1952-IV).
Відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено наступний порядок державної реєстрації прав: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна.
Про зупинення реєстраційних дій на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна.
У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників.
Більш того, суд зазначає, що ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачено обмежень щодо кількості заяв, які можуть бути подані власником нерухомого майна для захисту своїх прав як до спливу десятиденного терміну, так і після.
Суд вважає, що відповідачем правомірно зупинено проведення реєстраційних дій, оскільки при здійсненні пошуку у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав, було встановлено наявність зареєстрованих заяв власника про заборону вчинення реєстраційних дій за реєстраційними номерами: 32123575, 32315578, 32528430, 32721885, 32925019, 33151353, 33385519, 33603221, 33821967, 33992766, 34206835, 34412527, 34615378, 34819761, 35022668, які були подані ОСОБА_5 10.01.2019 року, 23.01.2019 року, 05.02.2019 року, 18.02.2019 року, 01.03.2019 року, 15.03.2019 року, 29.03.2019 року, 11.04.2019 року, 24.04.2019 року, 11.05.2019 року, 23.05.2019 року, 05.06.2019 року, 19.06.2019 року, 03.07.2019 року, 16.07.2019 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості
Відповідно до приписів ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач діяв відповідно до ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати при відмові в задоволенні позовних вимог не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Судові витрати не стягуються.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко