Справа № 560/2481/19
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2481/19
РІШЕННЯ

іменем України

23 вересня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Гнатюк Антоніна Микитівна звернулася до суд з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління ПФУ у Хмельницькій області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління ПФУ у Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 15.01.1995 по 28.12.2010 з урахуванням індивідуального коефіцієнту обчислення заробітку 1,94.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в травні 2019 звернулася із заявою до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області про перерахунок пенсії, у зв`язку з тим, що з 15.01.1995 по 28.12.2010 перебувала на податковому обліку в Хмельницькому управлінні Головного управління ДФС у Хмельницькій області, як фізична особа-підприємець та сплачувала єдиний податок.

У своїй відповіді на вказане звернення, Головне управління ПФУ в Хмельницькій області повідомило, що перебуваючи на загальній системі оподаткування за періоди з 01.06.2001 по 31.07.2001 та з 01.10.2001 по 31.12.2003, згідно особового рахунку платника страхових внесків до ПФУ позивачка не сплачувала страхові внески, тому врахувати зазначені періоди до страхового стажу підстави відсутні. Крім цього, відповідач вказав, що заробітну плату враховано за період роботи з 01.01.1986 по 31.12.1990 та з 01.07.2000 по 31.05.2001, з 01.08.2001 по 30.09.2003 та з 01.01.2004 по 02.06.2005, при цьому індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітку становить 1,67826. Проте з часу, коли позивач вийшла на пенсію 10.07.2005 її індивідуальний коефіцієнт обчислення заробітку становив 1,94.

Позивач вважає, що неврахування відповідачем стажу підприємницької діяльності та посилання відповідача про несплату позивачкою єдиного податку у періоди з 01.06.2001 по 31.07.2001 та з 01.10.2001 по 31.12.2003 не заслуговують на увагу та спростовуються наявними доказами, які додаються. Розрахунок відповідача пенсії позивачки є невірним та таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи та не узгоджується з чинними нормами закону.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду строк, який надійшов на адресу суду 03.09.2019, відповідно до якого відповідач заперечив щодо заявлених позовних вимог.

Згідно відзиву представник відповідача зазначив, що період здійснення підприємницької діяльності, а саме з 01.04.1997 по 30.09.1997 та з 19.02.2000 по 31.12.2003 зараховано до страхового стажу позивачки згідно довідки про сплату збору до ПФУ від 14.04.2005 № 04-1312.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу за 2004 - 2009 роки наявна інформація про сплату позивачкою страхових внесків до ПФУ за періоди підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 01.12.2009. Зазначений період врахований ОСОБА_1 в обрахунок страхового стажу пропорційно сплаченим страховим внескам - 6 місяців 10 днів.

Звертають увагу суду на те, що позивачкою звіти за періоди з січня 2010 по грудень 2010 не подано, тому в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про підприємницьку діяльність за вказані періоди, тому підстав для зарахування вказаного періоду до страхового стажу немає.

У 2001 до ПФУ від органів Держказначейства надходили кошти в розмірі 10 % від суми фіксованого податку, в розмірі 45,00 грн. (в тому числі по датах: 15.01.2001 - 13,50 грн.; 02.04.2001 - 4,50 грн.; 07.05.2001 - 4,50 грн.; 27.07.2001 - 4,50 грн.; 04.09.2001 - 4,50 грн.; 05.10.2001 - 13,50 грн.). У 2003 - 72,00 грн. (в тому числі по датах: 09.01.2003 - 18 грн., 07.04.2003 - 18 грн., 04.07.2003 - 18 грн., 06.10.2003 - 18 грн.). Зазначені суми розносились до особових рахунків платників страхових внесків, де лише зазначено суму сплаченого податку та суму коштів яка в результаті розмежування надходила до ПФУ. У даних реєстрах не вказувався період за який проведено сплату фіксованого податку.

Також відповідач вказує, що в 2001 45,00 грн. надходжень розмежування фіксованого податку зараховано за період з січня по травень - 22,50 грн., з серпня по грудень 2001 - 22,50 грн. та сплачено 06.10.2003 авансовий платіж на 1 квартал 2004 в сумі 18,00 гривень.

В результаті звірки встановлено, що перебуваючи на загальній системі оподаткування за періоди з 01.06.2001 по 31.07.2001 та з 01.10.2003 по 31.12.2003, згідно особового рахунку платника страхових внесків до ПФУ позивачкою не були сплачені страхові внески, тому підстав для врахування зазначених періодів до страхового стажу немає.

З врахуванням зазначеного, пенсійну справу позивачки переглянуто згідно норм чинного законодавства та з 01.07.2019 приведено у відповідність. Страховий стаж позивачки склав 33 роки 01 місяць 08 днів (враховано по 01.12.2009), коефіцієнт страхового стажу - 0,33083.

Індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітку становить 1,67826 з врахуванням заробітної плати за період роботи з 01.01.1986 по 31.12.1990 (згідно довідки про заробітну плату) та з 01.07.2000 по 31.05.2001, з 01.08.2001 по 03.09.2003 та з 01.01.2004 по 02.06.2005 (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу), у зв`язку з чим підстав для проведення перерахунку пенсії з урахуванням індивідуально коефіцієнту обчислення заробітку 1,94 немає.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та таким, що задоволенню не підлягають.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 15.08.2019 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в даній справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

У відзиві також заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Враховуючи те, що дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання суд відмовляє.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 10.07.2005 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Хмельницькій області та отримую пенсію за віком.

Пенсійний фонд України листом від 20.10.2017 повідомив позивачку, що дорученням Прем`єр-Міністра України, на виконання Закону України №2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення пенсій" здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з жовтня 2017. До перерахунку з 01.10.2017 щомісяця позивачка отримувала 1455,16 грн., після перерахунку з 01.10.2017 позивач отримуватиме 2169,28 грн. При цьому вказано, що індивідуальний коефіцієнт заробітної плати ОСОБА_1 складає 1,57440 та індивідуальний коефіцієнт страхового стажу 0,33417.

28.05.2019 ОСОБА_1 звернулася із заявою до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області про перерахунок пенсії, враховуючи те, що з 15.01.1995 по 28.12.2010 позивач перебувала на податковому обліку в Хмельницькому управлінні Головного управління ДФС у Хмельницькій області, як фізична особа-підприємець та сплачувала єдиний податок.

У своїй відповіді на вищевказане звернення, Головне управління ПФУ в Хмельницькій області повідомило, що з врахуванням зазначеного, пенсійну справу ОСОБА_1 переглянуто згідно норм чинного законодавства та з 01.07.2019 приведено у відповідність.

Страховий стаж склав 33 роки 01 місяць 08 днів (враховано по 01.12.2009), коефіцієнт страхового стажу - 0,33083. Періоди здійснення позивачем підприємницької діяльності враховані наступний чином:

- з 01.04.1997 по 30.09.1997 - на загальній системі оподаткування;

- з 01.02.2000 по 31.05.2001 - на спрощеній системі оподаткування;

- з 01.08.2001 по 30.09.2003 - на спрощеній системі оподаткування;

- з 01.01.2004 по 01.12.2009 - згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Заробітну плату враховано за період роботи з 01.01.1986 по 31.12.1990 (згідно довідки про заробітну плату) та з 01.07.2000 по 31.05.2001, з 01.08.2001 по 30.09.2003 та з 01.01.2004 по 02.06.2005 (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу), індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітку становить 1,67826.

Розрахунок пенсії позивачки з 01.07.2019 наступний:

4404,3 5 грн. (середня заробітна плата у галузях економіки України за 2014-2016, збільшена на 17%) х 1,67826 (індивідуальний коефіцієнт заробітку) - 7391,64 грн. (заробіток для обчислення пенсії) х 0,33083 (коефіцієнт страхового стажу) = 2445,38 грн. (основний розмір пенсії) + 203,32 грн. (доплата за 13 років понаднормативного стажу (1564,00 грн. х 13%) = 2648,70 грн.

Оскільки з часу, коли позивачка вийшла на пенсію ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), її індивідуальний коефіцієнт обчислення заробітку становив 1,94, позивач вважає такий розрахунок пенсії позивача невірним та таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи та не узгоджується з чинними нормами закону, у зв`язку з цим ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх прав.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організаційна також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Порядок обчислення страхового стажу визначено статтею 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV), за яким страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До 01.01.2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Частиною 1 статті 62 Закону 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений (далі - Порядок №637).

Відповідно до пункту Порядку №637 час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01.05.1993, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки ПФУ про сплату страхових внесків.

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01.01.1998, по 31.12.2003 зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01.01.2004 по 31.12.2017 за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління ПФУ 25.11.2005 №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку №21-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637.

За період роботи, починаючи з 01.01.2004, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01.01.2004 - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Відповідно до статей 27, 40 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком залежить від тривалості стажу, заробітної плати та показників середньої заробітної плати по Україні.

Чинним механізмом нарахування пенсій передбачено, що розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально залежно від набутого ним страхового стажу та отриманого заробітку, з якого сплачувалися страхові внески.

При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу (в залежності від кількості відпрацьованих місяців) та коефіцієнт заробітної плати, який обчислюється шляхом ділення заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні за відповідний період у розрізі кожного місяця.

Згідно частини 1 статті 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Частинами 1, 2, 3 статті 40 вищевказаного Закону передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом 1 цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом 3 частини 1 статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10% тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 01.07.2000 до 01.01.2005, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом 2 цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії. У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії. Під час визначення доходу фізичної особи - підприємця для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується розмір податку, що сплачує така фізична особа, без збільшення розміру податку, передбаченого законодавством, за членів його сім`ї, які беруть участь у здійсненні цією фізичною особою підприємницької діяльності, та за осіб, які перебувають з нею у трудових відносинах.

Таким чином, законодавчо визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000.

Відповідно до пункту 3-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", де передбачено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 01.01.1998 по 30.06.2000 включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 01.07.2000 по 31.12.2017 включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Фізичні особи - підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування та які за результатами річного декларування не отримували дохід (не здійснювали діяльність, але державна реєстрація яких не припинена як фізична особа - підприємець), зобов`язані визначити базу нарахування ЄСВ, але не більше максимальної величини бази нарахування ЄСВ. При цьому сума ЄСВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (пункт 2 частина 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464).

Одночасно платники зобов`язані обов`язково подавати звітність з ЄСВ. Лише за умови подання звітності та сплати ЄСВ можливе зарахування страхового стажу фізичним особам - підприємцям.

З 1 січня 2004 (з часу набрання чинності Закону України №1058 від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") незалежно від системи оподаткування фізичні особи-підприємці повинні щорічно подавати відомості про себе до системи персоніфікованого обліку, які в подальшому використовуються для обчислення стажу та доходу під час нарахування пенсії.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 14.02.1995 по 20.12.2010 займались підприємницькою діяльністю (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Згідно наявної в матеріалах справи відповіді Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 16.04.2019 №15459/10/22-01-58-06 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебувала на податковому обліку в Хмельницькому управлінні Головного управління ДФС у Хмельницькій області з 15.01.1995 по 28.12.2010.

З 15.01.1995 по 31.01.2000 перебувала на загальній системі оподаткування.

Згідно Декрету КМУ від 26.12.1992 №13-92 "Про прибутковий податок з громадян" із змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 13.02.98 №129/98-ВР, підприємець звільняється від ведення обов`язкового обліку доходів і витрат та сплачувала фіксовану суму податку в розмірі 45,00 грн. та 60,00 грн. за календарний місяць.

В період з 19.02.2000 по 31.05.2001 позивачем сплачено фіксовану суму податку (фіксований патент)

2000 - 495,00 грн. - з 19.02.2000 по 31.12.2000;

2001 - 225,00 грн. - з 15.01.2001 по 31.05.2001.

З 01.06.2001 по 31.07.2001 ОСОБА_1 перебувала на загальній системі оподаткування.

В період з 01.08.2001 по 30.09.2003 сплачено фіксовану суму податку (фіксований патент)

2001 - 225,00 грн. - з 01.10.2001 по 31.12.2001;

2002 - 540,00 грн. - з 03.01.2002 по 31.12.2002;

2003 - 540,00 грн. - з 09.01.2003 по 30.09.2003.

З 01.10.2003 по 31.12.2003 ОСОБА_1 перебувала на загальній системі оподаткування.

В період з 13.01.2004 по 31.12.2009 сплачено фіксовану суму податку (фіксований патент):

2004 - 720,00 грн. - з 13.01.2004 по 31.12.2004;

2005 - 720,00 грн. - з 12.01.2005 по 31.12.2005;

2006 - 720,00 грн. - з 13.01.2006 по 31.12.2006;

2007 - 720,00 грн. - з 13.01.2007 пo 31.12.2007;

2008 - 720,00 грн. - з 12.01.2008 по 31.12.2008;

2009 - 720,00 грн. - з 13.01.2009 по 31.12.2009.

З 01.01.2010 по 28.12.2010 перебувала на загальній системі оподаткування.

Період здійснення позивачем підприємницької діяльності по 31.12.2003 зараховано до страхового стажу згідно довідки про сплату збору до Пенсійного фонду України від 14.04.2005 № 04-1312, а саме з 01.04.1997 по 30.09.1997 та з 19.02.2000 по 31.12.2003.

У зв`язку із набранням чинності Закону України №1058 від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2004 незалежно від системи оподаткування фізичні особи-підприємці повинні щорічно подавати відомості про себе до системи персоніфікованого обліку, які в подальшому використовуються для обчислення стажу та доходу під час нарахування пенсії;

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу за 2004-2009 наявна інформація про сплату ОСОБА_1 страхових внесків до Пенсійного фонду України за періоди її підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 01.12.2009. Зазначений період врахований в обрахунок страхового стажу позивача пропорційно сплаченим страховим внескам - 06 місяців 10 днів.

Звіти за періоди з січня 2010 по грудень 2010 ОСОБА_1 не подавала, тому в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про підприємницьку діяльність позивача за ці періоди.

При розгляді звернення ОСОБА_1 перевірено особові рахунки як платника страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Разом з тим, у 2001 до Пенсійного фонду України від органів Держказначейства надходили кошти в розмірі 10 % від суми фіксованого податку, в розмірі 45,00 грн. (в тому числі по датах: 15.01.2001 - 13,50 грн.; 02.04.2001 - 4,50 грн.; 07.05.2001 - 4,50 грн.; 27.07.2001 - 4,50 грн.; 04.09.2001 - 4,50 грн.; 05.10.2001 - 13,50 грн.). У 2003 - 72,00 грн. (в тому числі по датах: 09.01.2003 - 18 грн., 07.04.2003 - 18 грн., 04.07.2003 - 18 грн., 06.10.2003 - 18 грн.).

Зазначені суми розносились до особових рахунків платників страхових внесків на підставі "Реєстру платників за спрощеною системою оподаткування", наданого Державною казначейською службою України, де лише зазначено суму сплаченого податку та суму коштів яка в результаті розмежування надходила до Пенсійного фонду України.

У даних реєстрах не вказувався період, за який проведено сплату фіксованого податку.

Аналізуючи надходження сум відщеплень від сплати фіксованої суми податку (фіксованого патенту) згідно пункту 2 частини II Закону України №129/98-ВР "Про внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" та з врахуванням листа Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 16.04.2019 №15459/10/22/-01-58-06 встановлено, що в 2001 45,00 грн. надходжень розмежування фіксованого податку зараховано за період з січня по травень - 22,50 грн., з серпня по грудень 2001 - 22,50 грн. та сплачено 06.10.2003 авансовий платіж на 1 квартал 2004 в сумі 18,00 грн.

В результаті звірки встановлено, що перебуваючи на загальній системі оподаткування за періоди з 01.06.2001 по 31.07.2001 та з 01.10.2003 по 31.12.2003, згідно особового рахунку платника страхових внесків до Пенсійного фонду України позивач не сплачувала страхові внески.

Разом з тим, звіти за періоди з січня 2010 по грудень 2010 позивачкою не подано, тому в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про підприємницьку діяльність за вказані періоди, тому підстав для зарахування вказаного періоду до страхового стажу немає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за віком з урахуванням страхового (трудового) стажу під час заняття підприємницькою діяльністю, діяв у порядку та у спосіб, визначений Законом, а отже суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги щодо визнання дій Головного управління ПФУ у Хмельницькій області протиправними необхідно відмовити.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Також, згідно частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Згідно матеріалів справи, позивач не звертався до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням індивідуального коефіцієнту обчислення заробітку 1,94, а звертався про перерахунок пенсії із врахуванням стажу роботи під час зайняття підприємницькою діяльністю.

Отже, вказана вимога є передчасною, оскільки не була предметом розгляду органом пенсійного фонду та рішення щодо перерахунку пенсії з врахуванням індивідуального коефіцієнту обчислення заробітку відповідним органом не приймалось, а тому позовна вимога щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням індивідуального коефіцієнту обчислення заробітку 1,94, не підлягає задоволенню судом.

Крім того, позовна вимога щодо проведення перерахунку пенсії з 15.01.1995 є такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 пенсію призначено 10.07.2005.

З огляду на те, у суду відсутні підстави вважати, що обраний позивачем спосіб захисту порушених на його думку прав та його інтересів, призведе до їх відновлення та не погіршить становище позивача.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки такі витрати відповідачем не підтверджені, вони на позивача не покладаються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 вересня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя /підпис/ В.В. Матущак